78 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
byggnaden hos samma art passa emellertid ej in på föreliggande växt, som således 
sannolikt tillhör någon annan art af samma släkte. 
Blad stora, tämligen tunna, under upphöjdt nätådriga, nästan läderartade och 
kortskaftade. 
BEpidermis småcellig och tämligen tjockväggig, utan klyföppningar på öfre ytan, 
hvars celler på tvärsnitt äro högre än den undres och på ytsnitt hafva en liten, i 
följd af de vågiga mellanväggarne oregelbunden yta med randporer i kanterna. Cel- 
lerna i undre epidermis hafva, sedda från ytan, tunna, vågiga mellanväggar, men 
sakna ramdporer och hafva en något större yta än de öfre epidermiscellerna. Små 
runda kristallsäckar, innehållande en liten kristallkonkretion, förekomma strödda mellan 
cellerna i undre epidermis. Klyföppningar glesa, små, ovala, omgifna af tvänne med 
springan parallela biceller. Slutceller jämte biceller något höjda öfver epidermis, de 
förra mycket små, höga, smala och inåt afsmalnande, upprätta och försedda med små, 
upprätta ytterlister och en hög, med slutcellernas längdaxel parallel hålighet. 
Palissadparenchymet småcelligt, utgörande ungefär hälften af mesophyllets höjd 
och bestående af tvänne cellrader. Cellerna i den öfre raden märkbart högre än i 
den undre och ungefär 7—38 gånger högre än breda, regelbundet cylindriska, på yt- 
snitt polygonala och med anledning af epidermiscellernas ringa storlek endast ungefär 
en half gång mindre än ytan at hvarje öfre epidermiscell. Cellerna i den undre raden 
likaledes tätt hopstående, men merändels endast 3—4 gånger högre än breda. Cellerna 
i den öfre innehålla ej sällan en kristallkonkretion. 
Svampparenchymet, småcelligt och mycket kompakt, har ungefär 5—7 cellers höjd, 
antalet beroende på det större eller mindre afståndet från de större kärlknippena. 
På tvärsnitt äro dess celler anordnade i horisontala rader och runda eller något sträckta 
i horisontal eller vertikal riktning, detta senare ofta i den öfversta och understa raden. 
Det intercellulära systemet är inskränkt till smärre interstitier eller till smala, högre 
eller lägre luftkamrar, hvilkas bredd ej är större än diametern af en cell. Endast i 
den andra och tredje raden, räknad från palissadväfnaden, finnas celler med smärre 
utbuktningar och på samma gång något större intercellularrum, ehuru dessa äro mycket 
mindre än omkretsen af någon bland de omgifvande cellerna. Kristallkonkretioner 
förekomma ganska talrikt i synnerhet i det öfversta och näst öfversta cell-laget. På 
ytsnitt äro cellerna i understa laget runda eller mer och mindre ovala, utan alla ut- 
buktningar och utan andra större mellanrum än öfver klyföppningarne och till om- 
kretsen mycket mindre än cellerna 1 undre epidermis. I ett eller tvänne närmast 
följande lag hafva cellerna samma form, men något större omkrets samt stå lika tätt 
tillsammans; 1 andra och tredje laget, uppifrån räknadt, blifva cellerna större, äro ofta 
lindrigt krökta och stå genom korta, breda utbuktningar 1 förbindelse med hvarandra, 
men luftrummen äro betydligt mindre än en cells omkrets. I de undre cell-lagen 
finnas, ehuru sparsamt, enkla kristaller. 
Kärlknippena äro till större delen inneslutna i de ovanligt talrika större och 
mindre nerverna, samt såväl på öfre som undre sidan betäckta af ett tunnt lag af 
hårdbastceller. Alla de öfriga äro inbäddade. De största af dessa omgifvas nästan 
fullständigt af ett i synnerhet på undre sidan mäktigt hårdbast och gränsa med sin 
