KUNGL. SV. VET. AKADEMIRNS HANDLINGAR. BAND 39. N:o 2. 79 
strängslida dels till palissadväfnadens undre cellrad dels till understa cellraden af 
svampparenchymet. I de mindre kärlknippena bibehåller sig hårdbastet längst på 
deras undre sida. De minsta kärlknippena sakna hårdbast och ligga i den undre 
bladytan och äro genom två cellrader af svampparenchym skilda från palissadväfnaden 
och genom tre sådana cellrader från undre epidermis. Spiralkärlen i de mindre kärl- 
knippena ansluta sig omedelbart till svampparenchymets celler. Ej sällan ser man 
på ytsnitt enstaka celler från kärlknippenas hårdbast böja sig från dessa och sträcka 
sig ut emellan svampparenchymets celler, hvarvid de antingen sluta blindt eller åter 
ansluta sig till hårdbastet i något angränsande kärlknippe. 
Sterculia Blumei G. Don. 
Blad tämligen små, tunna, läderartade. 
Epidermis i synnerhet på öfre ytan mycket storcellig; dess celler kunna utgöra 
ända till !/s af bladtvärsnittets höjd och äro förvandlade till slemeeller, antingen ode- 
lade eller genom en tangential vägg delade i tvänne, som tillsammans hafva ungefär 
samma höjd som den odelade och af hvilka den öfre är i tvärsnitt låg, tafvelformig, 
men den undre mycket hög. Sedda från ytan äro öfre sidans epidermisceller regel- 
bundet polygonala och hafva tämligen tjocka mellanväggar. Undre epidermis bestå- 
ende dels af mindre, i tvärsnitt tafvelformiga, på ytsnitt öfvervägande aflånga, men 
i följd af de buktade, tunna mellanväggarne till omkretsen något oregelbundna celler 
dels af i tvärsnitt betydligt högre, men odelade och på ytsnitt likaledes mycket större 
samt i följd af de rakare och tillika tjockare mellanväggarne nästan regelbundet po- 
lygonala slemeeller. Båda slagen af celler bilda hvar för sig större eller mindre 
grupper på bladytan. Klyföppningarne, som äro tämligen glesa, befinna sig i den 
småcelliga delen af öfverhuden; äfven när de synas ligga i den storcelliga epidermis, 
omgifvas de dock af en mindre grupp små epidermisceller. Sedda från ytan hafva 
klyföppningarne en rundad oval omkrets och omgifvas af en något oregelbunden, af 
ett obestämdt antal celler bestående krans af mindre epidermisceller. Slutceller lig- 
gande i jämnhöjd med epidermis, i tvärsnitt små, snedt vertikalt ställda, utåt vidgade 
och inåt något afsmalnande, ehuru rundade, försedda med snedt tvärställd hålighet 
och små, upprätta ytterlister, utan innanlister. I de af slemceller bestående partierna 
af epidermis finnas insänkta i denna små, rundade, flercelliga och af ett brunt inne- 
håll fyllda glandler. Glesa, stjärnlika tricehom förekomma på båda bladytorna 1 syn- 
nerhet i närheten af glandlerna. 
Palissadparenchymet, ganska småcelligt, på tvärsnitt lägre än epidermis och ut- 
görande '!/s—"/4 af hela mesophyllets höjd, består 1 den tunnare delen af bladskifvan 
af en, i de tjockare (i synnerhet vid och 1 närheten af medelnerven) af tvänne cell- 
rader, hvilkas celler, äro ganska tätt hopstående, små, ej sällan septerade, låga 
och i förhållande till höjden vida så att deras höjd endast är ungefär 3—4 gånger 
större än bredden. På ytsnitt hafva de en rund omkrets, som är så liten, att hvarje 
öfre epidermiscell kan täcka 14—30 palissadeeller. I följd af epidermiscellernas mycket 
växlande höjd blifver på tvärsnittet palissadväfnadens öfre gräns mycket ojämn, hvilket 
