KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:O 2. - 99 
3—4 gånger större än bredden och som i tvärsnitt äro runda eller något polygonala, 
XTI, 14, och så stora, att hvarje öfre epidermiscell kan täcka endast 3—4 palissad- 
celler. Mycket stora, med hvar sin kristallkonkretion fyllda kristallsäckar uppträda i 
denna väfnad och hafva samma höjd som palisadeellerna, men äro mycket vidare, 
XIT30TS: 
Svampparenchymet, som är ganska storcelligt, XII, 13, har ungefär 6 cellers 
höjd och dess celler äro på tvärsnitt genom bladskifvan regelbundet anordnade 1 
merändels sex horisontala rader. Cellerna i denna väfnad äro på tvärsnitt rundade 
eller rundadt fyrkantiga, något aflånga och så tätt förenade, att mellan dem före- 
komma endast smärre interstitier, som äro betydligt mindre än hvilken som hälst at 
de celler, som begränsa dem. På tvärsnitt aftaga de tämligen regelbundet i stor- 
lek mot den undre bladytan. Ej sällan äro cellerna i den öfversta raden förlängda 
i vertikal riktning och sålunda mer eller mindre palissadlika, på ytsnitt, XI1, 15, regel- 
bundet runda, åtskilda genom större luftrum och betydligt vidare än de egentliga 
palissadeellerna. Merändels äro cellerna 1 närmast undre rad såväl på tvärsnitt som 
ytsnitt tämligen regelbundet rundade, men i de öfriga raderna hafva de på tvär- 
snitt en öfvervägande aflång, rundadt fyrkantig form och äro än horisontalt än snedt 
stälda. Sedda från ytan, XII, 16, förråda de en viss benägenhet att antaga skiflik 
form, i det de genom smärre utbuktningar få en oregelbunden omkrets, i följd hvaraf 
det intercellulära systemet blifver något mer utveckladt. Äfven cellerna i det un- 
dersta laget, XIII, 2, som äro de minsta, hafva af samma orsak en oregelbunden 
omkrets. I svampparenchymet förekomma äfven stora kristallsäckar med kristallkon- 
kretioner, men dessa äro runda. 
Kärlknippena sakna helt och hållet hårdbast, men de största bland dem äro 
dock genomgående, hvilket beror därpå, att grundväfnaden mellan dem och epidermis 
i båda bladytorna ombildats till mekanisk väfnad. I vekbastet af de flesta kärl- 
knippena finnes en stor, på tvärsnitt rund sekretbehållare, som förefaller som lysigen. 
Sådana saknas naturligtvis i de minsta, till några få tracheala element reducerade 
kärlknippena, som befinna sig under svampparenchymets öfversta cellrad. Dessa 
tracheala element ansluta sig omedelbart till svampparenchymets celler, XII, 16. 
Alchornea ilicifolia Muell Arg. 
(Taft. XXIII, fig. 1.) 
Blad små, läderartade, tjocka, ofvan glänsande, under upphöjdt nätådriga. 
Epidermis något storcellig, med tämligen tunn yttervägg och undulerade, 
tunna mellanväggar, utan klyföppningar på öfre sidan; dess celler i tvärsnitt rektan- 
gulära eller quadratiska och ungefär lika höga på båda sidorna, på ytsnitt något 
större på den undre. Ytterväggen på undre ytan försedd med kutikularstrimmor, 
som i synnerhet äro märkbara kring klyföppningarne. Dessa senare tämligen glesa 
och sedda från ytan stora, rundadt ovala och utan biceller. Deras slutceller i samma 
