100 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
nivå som öfverhuden, tjockväggiga i synnerhet hvad deras inåtvända del beträffar, 1 
tvärsnitt ganska höga och inåt starkt afsmalnande 1 en nedåtriktad spets, försedda 
med små, framåtriktade ytterlister samt en stor rundad hålighet. 
Palissadparenchymet, XXIII, 1, utgör ungefär '/; af hela mesophyllets höjd och 
bestär af en rad höga, smala, cylindriska, tätt hopstående och ej sällan septerade 
celler, hvilkas höjd är ungefär 10—12 gånger större än bredden. På ytsnitt äro de 
runda och så små, att 2—4 sådana celler täckas af en epidermiscell. 
Svampparenchymet är på tvärsnitt ej skarpt skildt från palissadväfnaden, 1 det 
cellerna i dess öfversta lag ofta äro ställda vertikalt mot ytan och något förlängda 
i samma riktning. I jämförelse med palissadparenchymet är denna väfnad ganska 
storcellig och har ungefär 7—9 cellers höjd, allt efter som den undersökta delen af 
bladskifvan befunnit sig 1 närheten af något större kärlknippe eller på större afstånd 
från ett sådant. Cellerna i det öfversta eller de båda öfversta lagen äro på tvärsnit- 
tet anordnande 1 horisontala rader och stå tätare tillsammans och äro ej sällan, så- 
som nyss anfördes med afseende på det öfversta laget, något förlängda 1 vertikal 
riktning, men äro mycket lägre och vidare än palissadeellerna. På ytsnitt hafva cel- 
lerna 1 dessa båda lag en rundad eller oval omkrets och äro stundom mot ena ändan 
afsmalnande, hvarjämte de äro åtskilda genom luftrum, kring hvilka de ej sällan hafva 
benägenhet att kransvis gruppera sig. De tre-fyra därpå följande lagen äro ganska 
rika på större och mindre luftrum, och deras celler hafva på tvärsnitt genom blad- 
skifvan en mycket oregelbunden form i följd af korta utskott, som kunna utgå från 
hvilken som hälst af cellens sidor. På ytsnitt äro emellertid äfven cellerna i dessa 
lag rundade eller aflånga, men stundom mot ena ändan afsmalnande, beroende på 
att något utskott genomskurits. De äro emellertid på ytsnitt ej nätlikt anordnade, 
utan snarare kransvis grupperade kring luftrummen. De fyra, tre eller stundom en- 
dast tvänne understa lagens celler äro anordnade i horisontala rader, ligga tätt intill 
hvarandra och äro mer eller mindre sträckta i horisontal riktning. NSedda från ytan 
äro cellerna i det understa laget rundadt aflånga och så tätt förenade, att inga andra 
mellanrum förefinnas än de små andhålorna. Cellerna i de öfriga af dessa lag äro 
större än i det understa och stå ej så tätt tillsammans och gruppera sig, 1 syn- 
het i de öfversta af nämnda lag, i krans kring luftrummen. Kristallkonkretioner äro 
ej ovanliga i svampparenchymet, men sällsynta i palissadväfnaden. MNSomliga celler i 
understa laget af den förra väfnaden äro ombildade till stora, rundade kristallsäckar 
med hvar sin kristallkonkretion, hvilka i följd af sin storlek sammantrycka de under 
dem vanligen till ett antal af tvänne under hvarje kristallsäck befintliga epidermis- 
cellerna, hvilka hafva raka mellanväggar och tillsammans likna en klyföppning, ehuru 
springa saknas. 
På bladens undre yta finnas små vårtlika upphöjningar än under de gröfre ner- 
verna än utan samband med dessa. Dessa upphöjningar hafva på toppen en grund 
fördjupning, XXIII, 1, och cellerna i det näst understa laget af svampparenchymet i 
upphöjningarne äro mycket vida och palissadformiga; äfven cellerna i det understa 
laget äro starkt förlängda, så att dessa båda lag äro väsentligt olika motsvarande 
lag i andra partier af bladet, I det understa lagets celler, liksom äfven i enstaka cel- 
