106 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
och äro nätlikt anordnade med ej synnerligen stora, af 4—5 celler omgifna maskor. 
Cellerna äro vanligen smala, aflånga, föga krökta och försedda med fåtaliga utbukt- 
ningar. Men i det understa af dessa lag (det andra från undre epidermis räknadt) 
blifva cellerna bredare och hafva talrikare utbuktningar. I detta lag uppträda äfven 
de på ytsnitt ovala, 1 tvärsnitt runda rafidsäckarne. Det understa lagets celler hafva 
en mindre yta, äro mer regelbundna, runda eller aflånga och sakna utskott. 
Kärlknippena äro imbäddade; till och med de största, i de sekundära nerverna 
inneslutna strängarne äro genom palissadväfnaden skilda från öfre epidermis. Alla 
de större kärlknippena omslutas fullständigt af hårdbast. De minsta äro reducerade 
till några få tracheala element och ligga under svampparenchymets öfversta cellrad. 
På ytsnitt ser man ej sällan stora, rörformiga, tunnväggiga och långa, vida celler 
utgå från kärlknippena och sträcka sig långt ut i svampparenchymet. De erinra om 
rafidsäckar, ehuru någon delning 1 dessa långa rör, ej heller någon organisk afslut- 
ning af dem kunnat iakttagas. 
Chrysophyllum Cainito L. 
(Taf. XII, Figg. 4—12.) 
Blad läderartade, medelstora och tämligen tjocka, till hvilket senare 1 ej ringa 
mån bidrager den på undre ytan förekommande täta beklädnaden af de för denna 
familj karakteristiska, encelliga och tvåarmade håren. 
Epidermis. utan klyföppningar på öfre bladytan, småcellig och med tjock ytter- 
vägg, XII, 4; dess celler fyllda af ett rödbrunt innehåll, med tämligen tjocka, utåt 
undulerade, XII, 5, inåt, XII, 6, raka mellanväggar, 1 tvärsnitt höga. Undre epider- 
misceller med likaledes tämligen tjocka, med kutikularstrimmor, som isynnerhet skarpt 
framträda kring klyföppningarne, försedda, vanligen hvälfda ytterväggar och nästan 
raka mellanväggar, XII, 11, i synnerhet till höjden märkbart mindre än de öfre, XII, 
4. Klyföppningar fåtaliga, mycket små, täckta af en riklig hårbeklädnad, sedda från 
ytan, XII, 11, aflångt ovala, åtföljda af tvänne med springan parallela biceller; deras 
slutceeller, XII, 12, något nedsänkta, upprätta, i tvärsnitt nästan fyrkantiga, tämligen 
tjockväggiga, med halfmånformig hålighet och korta, raka ytterlister samt nästan 
omärkliga innanlister, öfverhvälfda af bicellerna". 
Palissadparenchymet utgör ungefär '/s af hela mesophyllets höjd och består af 
tvänne cellrader. Cellerna i den öfre raden äro ungefär dubbelt högre än i den 
undre, cylindriska, tätt hopstående och i tvärsnitt runda eller nästan polygonala, XIT, 
7, och så vida, att endast vid pass två—tre sådana celler kunna täckas af en öfre 
epidermiscell. Deras höjd är knappt dubbelt så stor som de öfre epidermisceller- 
nas och ungefär 4—5 gånger större än bredden. TI den undre raden äro cellerna 
lägre och hafva en större omkrets, XII. 8, som ofta är oval — aflång, hvarjämte de 
äro åtskilda af större eller mindre luftrum. De bilda en öfvergång till svampparen- 
! Eget nog, har HorLiE (II, pag. 33—34) vid uppgiften om insänkta klyföppningar inom denna familj 
förbisett sl. Chrysophyllum. 
