110 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
VIII. Dorsala blad. 
Psidium Guayava L. 
(Taf. XVI, figg. 4—18.) 
Blad små, tjocka, läderartade. | 
Epidermis utan klyföppningar på öfre sidan, tämligen tjockväggig; dess celler 
på ötre ytan högre och bredare än på den undre, XVI, 4, 5, 6, sedda från ytan poly- 
gonala, XVI, 7. Äfven de undre epidermiscellerna på ytsnitt polygonala, med tunnare 
mellanväggar och mindre omkrets på ytsnitt, XVI, 17. Klyföppningar talrika, stora, 
rundadt ovala, med tvänne af ett brunt innehål! fyllda och med garfsyrevakuoler 
försedda biceller, som på ytsnitt dölja själfva slutcellerna. Bicellerna höja sig näm- 
ligen i sned riktning upp öfver epidermis och en lucka, andhålan, skiljer dem från 
närmast underliggande mesophyll-lag, XVI, 18. De båda, i förhållande till bicellerna 
små slutcellerna hvila i snedt vertikal ställning på dessa celler, äro tjockväggiga och 
hafva en smal, nästan triangulär hålighet, som är förlängd 1 riktningen af cellens 
längdaxel, och tvänne raka framåtriktade ytterlister, men sakna innanlister. TI bla- 
dets öfre sida finnes ett hypoderma, bestående af tre, XVT, 5, 6, eller i de tunnare 
delarne af bladskifvan tvänne cellrader, XVI, 4, hvilkas celler äro tämligen tjock- 
väggiga, innehållande ett brunt, af hematoxylin blåfärgadt ämne, och i tvärsnitt 
tafvelformiga, på ytsnitt polygonala, XVI, 8, 9, 10. 
Mesophyllet är likformigt, palissadlikt och består af merändels sex horisontala 
rader, hvilkas celler på tvärsnitt, XVI, 4, likaledes förete en ganska regelbunden an- 
ordning i vertikala rader. Denna anordning blifver mer eller mindre störd af de större 
kärlknippena, XVI, 5, 6, hvilka under sin utveckling rubba de i deras grannskap be- 
fintliga palissadeellerna ur deras ursprungliga läge. I synnerhet i den öfversta raden, 
där cellerna vanligen äro högst, blifva dessa ofta septerade, och i allmänhet aftaga 
cellerna i höjd mot undre sidan, så att de understa, XVTI, 5, 6, ofta äro lika breda 
som höga. På tvärsnitt iakttagas fåtaliga och smala luftrum, som hafva samma höjd 
som palissadeellerna. På ytsnitt äro cellerna i alla lagen runda och hafva liten om- 
krets, i synnerhet i de båda öfversta, XVTI, 11. 12, och de båda understa raderna, 
XVI, 14, 15. Äfven luftrummen äro i dessa fyra rader på ytsnitt mycket små och 
uppnå sällan samma storlek som omkretsen af någon bland de omgifvande cellerna; 
endast i de båda mellersta lagen, hvilkas celler äro något vidare, XVI, 13, äro luft- 
rummen något större. Utan tvifvel står det egendomliga sätt, hvarpå klyföppningarnes 
andhålor komma till stånd hos denna växt, i nära samband med det intercellulära 
systemets ringa utbildning. 
Kärlknippena. De större bland dessa, hvilka inneslutas i nerver, omgifvas af 
hårdbast. Alla de öfriga äro inbäddade och hafva på såväl öfre som undre sidan 
