KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 115 
på tvärsnitt genom bladet likaledes buktade väggar, XV, 5, samt mycket växlande form. 
Än äro de något sträckta i horisontal riktning än nästan rundade eller något palis- 
sadlika. På ytsnitt, XV, 10, hafva de en något aflång omkrets. Enstaka celler i så- 
väl detta som det mellersta laget innehålla en kristallkonkretion. 
Kärlkmippena. Den ovanligt tunna och på samma gång stora bladskifvan kräf- 
ver särskilda anordningar för att skydda sig mot yttre mekaniska angrepp. 
Redan de korta bladskaften torde i någon mån utgöra ett dylikt skyddsmedel, liksom 
den i förhållande till bladens spädhet ovanligt tjockväggiga öfverhuden jämte det 
ovanligt täta mesophyllet, hvars celler sinsemellan genom sina utskott stå i fast för- 
bindelse med hvarandra och dessutom hafva en ringa utsträckning i med bladytan 
parallel riktning. Men i synnerhet kärlknippenas anordning och beskaffenhet spela 
såsom skydd i detta hänseende en viktig roll. De utomordentligt talrika nerverna 
bilda ett småmaskigt nätverk och äro så tjocka, att deras tvärsnitt är flera gånger 
högre än bladskifvans. Därtill äro kärlknippena i dessa nerver på såväl öfre som 
undre sidan försedda med hårdbast. I de af nervernas nätverk omramade fälten 
uppträda genomgående och likaledes af hårdbast åtföljda kärlknippen, som ej inne- 
slutas i nerver och som likaledes äro anordnade i ett nätverk. De minsta kärlknip- 
pena sakna hårdbast och ligga under andra mesophyll-laget, och deras spiralkärl an- 
sluta sig omedelbart till cellerna i detta lag. Kärlknippena åtföljas af bastcell-liknande 
mjölkeeller, som från dem uttränga i mesophyllet. 
Quisqualis indiea L. 
Blad medelstora, tunna, något läderartade, på undre sidan upphöjdt nätådriga 
och håriga. 
Epidermis ej synnerligt storcellig, med tjock yttervägg, på öfre sidan utan klyt- 
öppningar, och dess celler därstädes, sedda från ytan, tämligen regelbundet polygo- 
nala, men på den undre med något mindre och i följd af de vågiga mellanväggarne 
oregelbunden omkrets. Klyföppningar tämligen glesa, utan biceller och med bredt 
oval omkrets. Slutceller i jämnhöjd med epidermiscellerna, upprättstående, inåt af- 
rundade, tjockväggiga, med tvärställd, nästan springformig, ehuru bakåt vidgad hålig- 
het, försedda med tjocka, tämligen höga, upprätta, men i spetsen något krökta ytter- 
lister och med endast svag antydan till innanlister. 
Mesophyll nästan likformigt, på tvärsnitt 4—5 celler högt, och dess celler 
regelbundet anordnade i såväl horisontala som vertikala rader. Cellerna i den öfversta 
raden äro på tvärsnitt genom bladet högst och tämligen smala, så att deras höjd är 
ungefär 10—12 gånger större än bredden, regelbundet cylindriska och ej sällan sep- 
terade, hvarjämte de stå mycket tätt tillsammans och äro i tvärsnitt rundadt poly- 
gonala. Hvarje epidermiscell täcker vanligen 6—8 palissadeeller. Denna rad utgör 
den egentliga palissadväfnaden och i densamma uppträda, liksom i palissadparen- 
chymet hos Combretum decandrum (s. 15), stora kristallsäckar. Cellerna i närmast 
undre rad äro något åtskilda af luftrum, upprättstående och än nästan runda än 
sträckta i vertikal riktning, mer eller mindre palissadlika och i så fall ofta genom 
