120 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
fär samma sätt som i detta. I det understa laget, XXTITI, 2, äro cellerna, liksom i 
det öfversta, på ytsnitt runda, men betydligt vidare än i detta, så att endast 2—3 af 
dem kunna täckas af hvarje epidermiscell på undre bladytan. Luftrummen äro i allmänhet 
mindre än i öfversta raden. Den ringa utveckling af det intercellulära systemet, som 
utmärker bladen af denna växt, åtminstone i jämförelse med det i dorsiventrala blad, 
motväges i någon mån af de små mellanrum, som finnas efhellan alla mesophyllcellerna 
och som uppstått på det sätt, att längdväggarne mellan cellerna ej äro raka, utan 
vågigt ojämna därigenom att cellerna ej äro likformigt cylindriska, utan än vidga 
sig än afsmalna, så att själfva väfnaden blir ett armpalissadparenchym. Det oak- 
tadt är mesophyllets struktur sådan, att bladens förmåga att transpirera ej kan vara 
synnerligen stor, hvarmed förekomsten af stora epidermoidala och vatten magasine- 
rande celler torde stå i närmaste samband. Stora kristallkörtlar äro ej sällsynta i de 
mellersta och undre mesopbyllraderna. 
Kärlknippena äro svagt utbildade, inbäddade och sakna hårdbast med undan- 
tag af de största, som på undre sidan hafva en beläggning af sådana celler. De 
mindre kärlknippena äro förlagda närmare den öfre bladytan och gränsa till undre 
sidan af det andra mesophyll-laget, uppifrån räknadt. 
Pterospermum Heyneanum Wall. 
Blad små, mycket tunna, men tämligen fasta, på undre sidan betäckta med ett 
tätt filtludd. 
Epidermis på öfre ytan utan klyföppningar; dess celler med tunna vågiga mel- 
lanväggar och något tjockare ytter- och innanväggar samt ganska stor ytutbredning, 
i tvärsnitt rektangulära och dubbelt högre än på bladets undre sida. Undre epider- 
mis med talrika, stora, runda och öfver ytan något höjda klyföppningar, dess celler 
mycket tunnväggiga, sedda från ytan med i följd af de vågiga mellanväggarne ore- 
gelbunden omkrets, som är mindre än de öfre epidermiscellernas. I öfre ytans öfver- 
hud finnas talrika, runda, med hvar sin kristallkonkretion fyllda kristallsäckar, som 
omgifvas af en krans rosettformigt anordnade och i radiär riktning förlängda epider- 
misceller. 
Mesophyllet, som på ytsnitt är mycket småcelligt, tyckes på tvärsnitt af blad- 
skifvan mellan nerverna utgöras af fem cell-lag, af hvilka det öfversta består af breda 
låga, tafvelformiga och tätt hopstående celler, hvilka fullständigt bekläda insidan af 
öfre epidermis. Den näst öfversta (andra), likasom den näst understa (fjärde) raden 
består af höga, smala, ej sällan septerade, af mycket stora, runda eller linsformiga 
intercellularrum åtskilda palissadeeller, som likna de s. k. "Klammerzellen"”" i bladen 
af Derris scandens (sid. 55) och af hvilka de i den andra raden äro ungefär dubbelt 
högre än cellerna i den fjärde. Mellan dessa båda rader tyckes ett lag (det tredje) 
af låga, breda celler, som på tvärsnitt bilda en horisontal rad, skilja luftrummen i 
den andra cellraden från dem i fjärde. <GCellerna i den understa (femte) raden 
äro, liksom cellerna i den första och den tredje, breda och låga, men åtskilda af 
talrika mellanrum för de i undre epidermis talrika klyföppningarne. 
