126 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
Mesophyllet är ovanligt småcelligt, ej tydligt differentieradt i palissad- och svamp- 
parenchym och har 4—5—6 cellers höjd. De två eller tre öfversta raderna, som re- 
presentera det egentliga palissadparenchymet, bestå af smala, höga och tämligen tätt 
hopstående celler och utgöra tillsammans '/.—"/s af hela mesophyllets höjd. Cellernas 
höjd i den öfversta raden är vanligen 8—9 gånger större än bredden och deras om- 
krets på ytsnitt ungefär 83—10 gånger mindre än den af en öfre epidermiscell. På 
ytsnitt äro cellerna runda och åtskilda af smärre mellanrum. Cellerna i den näst 
undre eller i de båda näst undre raderna, när de äro palissadlika, äro lägre, vi- 
dare och åtskilda af större mellanrum. Cellerna i de öfriga lagen äro på tvärsnitt 
till formen mycket växlande, än något palissadlika, ehuru mycket lägre än de typiska 
palissadeellerna, än rundade eller något kantiga eller ovala och stå så glest, att på 
tunna mikrotomsnitt mellanrummen emellan de genomgående kärlknippena ofta fram- 
träda såsom stora luftrum, 1 hvilka finnas enstaka celler eller isolerade enkla vertikala 
cellrader, som sträcka sig från palissadväfnaden ända ned till undre epidermis. På 
ytsnitt äro cellerna i dessa lag runda eller ovala och i senare fallet stundom i ena 
ändan afsmalnande i en spets, som ansluter sig till någon annan cell. Mera sällan och 
då endast i de minsta kärlknippeanastomoserna kunna de blifva något förlängda i 
horisontal riktning. Någon bestämd anordning af cellerna förekommer näppeligen i 
det närmast intill undre epidermis liggande laget, utan dessa äro strödda, ofta med 
långa afstånd från hvarandra; 1 de öfriga röjer sig en viss benägenhet till krans- 
formig gruppering af cellerna, ehuru denna ingalunda är strängt genomförd. 
Kärlknippena. Det är onekligen ett anmärkningsvärdt förhållande, att öfver- 
huden 1 båda bladytorna besitter en tunn yttervägg, oaktadt i synnerhet cellerna i 
de undre mesophyll-lagen stå i ett så lösligt samband med hvarandra. Men de flesta 
kärlknippena äro genomgående, åtföljas på såväl öfre som undre sidan af hårdbast 
och bilda ett småmaskigt nätverk och äfven de dessa i storlek närmast kommande, 
men ej genomgående kärlknippena sträcka sig ned till undre epidermis och äro på 
undre sidan omgifna af hårdbast. De minsta kärlknippena, som äro reducerade till 
ett fåtal tracheala element, ligga under det tredje mesophyll-laget närmare den undre 
bladytan. 
Bauhinia variegata L. öfverensstämmer i afseende på den tunnväggiga epidermis, 
mesophyllets byggnad och anordningen af dess celler, klyföppningarnes beskaffenhet 
samt kärlknippenas förhållanden ganska mycket med föregående, från hvilken den 
skiljer sig däri, att öfre epidermis har mera vågiga mellanväggar samt ett fåtal klyf- 
öppningar, att mesophyllet är mera regelbundet anordnadt i vertikala rader samt 
palissadlikt och att det intercellulära systemet på samma gång är mindre utveckladt. 
Anona muricata L. 
Blad medelstora, läderartade, tämligen tjocka, glatta och glänsande. 
Epidermis storcellig, med tjock yttervägg och mycket tunna, äfven på tvärsnitt 
tydligt undulerade mellanväggar, utan klyföppningar på öfre sidan; dess celler van- 
ligen något lägre på den undre. BSedda från ytan, äro cellerna på den öfre ytan 
