130 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
täcker den undre sidan af kärlknippet. De ännu mindre strängarne hafva endast en 
fåtalig grupp af hårdbastceller på sin undre sida. Men de kärlknippena åtföljande 
hårdbastcellerna växa hos denna växt ej såsom hos Anona muricata uti mesophyl- 
let, sannolikt af den orsaken, att mesophyllet ej är så lakunöst som hos nämnde 
växt och därför ej har behof af det stöd, som sådana hårdbastceller förläna. Också 
äro hos denna växt ej ens de största kärlknippena fullständigt genomgående. Äfven 
de i de sekundära nerverna inneslutna strängarne äro skilda från öfre epidermis genom 
en rad mycket låga palissadeeller och från den undre genom tvänne rader runda, 
tätt hopstående mesophylleeller. De dessa i storlek närmast kommande och likaledes 
af hårdbast omgifna kärlknippena ligga under andra raden af palissadparenchymet 
och äro skilda från undre epidermis genom tvänne cellrader, af hvilka den undre ut- 
göres af väl utbildade palissadeeller. 
Eugenia earyophyllea Wight. 
Blad medelstora, tämligen tjocka, läderartade, glatta och glänsande. 
Epidermis med i synnerhet på öfre sidan, som saknar klyföppningar, tjock yt- 
tervägg, tämligen småcellig; dess celler på öfre sidan något högre och med på båda 
sidorna i anledning af de något buktade mellanväggarne oregelbunden omkrets, som 
är ganska liten. Cellerna i öfre epidermis, sedda från ytan, kortare och bredare än 
i den undre. Mellan epidermis och de största kärlknippena förstärkes den förra i 
bladets båda sidor af en eller i öfre sidan stundom af tvänne rader hypodermaceiler. 
Klyföppningar ej synnerligen talrika, sedda från ytan mycket breda, rundadt ovala 
och stora, merändels omgifna af ett växlande antal, vanligen trenne, smalare epider- 
misceller. Slutceller i jämnhöjd med epidermis yttervägg, i snedt vertikal riktning 
liggande utmed tillgränsande epidermiscell, som skjuter något in under slutcellen, i 
tvärsnitt tjockväggiga, inåt afrundade, med starka, något krökta ytterlister och nästan 
omärkliga innanlister samt smal, tvärställd hålighet. 
Mesophyllet står äfven hos denna växt på öfvergången emellan det palissadlika 
och det dorsiventrala, ehuru den del af detsamma, som närmast motsvarar svamp- 
parenchymet, kommer närmare den båglika typen af sistnämnde väfnad än förhål- 
landet varit med någon annan af de förut beskrifna, till samma kategori hörande 
växterna. Hela mesophyllet har ungefär 9 cellers höjd och är med undantag af den 
öfversta raden ganska storcelligt. Cellerna i denna rad, som utgör ungefär en femte- 
del af hela mesophyllets höjd, äro tätt hopstående, små, höga, cylindriska och smala, 
så att deras höjd är ungefär 8—18 gånger större än bredden och 4—5 sådana celler 
täckas af en öfre epidermiscell, hvarjämte de äro i tvärsnitt runda. En och annan 
af cellerna är ombildad till en större, rundad kristallsäck, som innehåller en kristall- 
konkretion. Dylika kristallsäckar återfinnas äfven i de öfriga mesophyll-lagen. Cel- 
lerna i närmast undre rad äro på tvärsnitt ej sällan äfven palissadlika, ehuru vanligen 
lägre och bredare, men kunna äfven vara rundadt fyrkantiga och nästan lika breda 
som höga eller till och med runda; sedda från ytan hafva de en mycket större om- 
