KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 131 
krets än cellerna 1 föregående lag och äro runda eller ovala samt mer åtskilda af 
mellanrum. Äfven cellerna i det tredje laget, räknadt från öfre epidermis, äro 
stundom något palissadlika, ehuru lägre än i andra raden, men öfverensstämma till 
formen vanligen med de undre lagens celler, hvilka på tvärsnitt genom bladet äro 
runda, ovala eller nästan rektangulära och i så fall än liggande än upprättstående 
och utan några synnerligt märkbara utbuktningar. Sedda från ytan äro cellerna än 
runda än aflånga och då ej sällan krökta, hvarvid de äfven stundom äro utdragna i 
korta, breda utskott. Luftrummen mellan cellerna i dessa lag äro på ytsnitt ovan- 
ligt små och på tvärsnitt ganska smala, men stundom så höga, att de kunna sträcka 
sig genom 6 cell-lag, hvarvid cellerna komma att anordnas i vertikala rader. I det 
understa, subepidermoidala laget stå cellerna tätt tillsammans, äro merändels mindre 
än cellerna i öfriga lag och vanligen palissadlika, ehuru deras höjd ej är mycket större 
än bredden; sedda från ytan äro de runda — ovala och hafva en större omkrets än 
palissadeellerna i öfversta raden, hvarjämte de äro åtskilda genom mellanrum, som 
dock äro små, med undantag af dem öfver klyföppningarne. De i mesophyllet före- 
kommande sekretbehållarne äro i likhet med sekretcellerna hos Anona muricata och 
Artabotrys Blumei förlagda till bladets öfre och undre sida, talrikast i den förra, 
och nå ut till epidermis, hvars celler öfver dem och i synnerhet i öfre sidan ofta äro 
tangentialt delade. WSekretbehållarne i öfre sidan äro störst och sträcka sig ej sällan 
in till tvärsnittets midt. Jämte dessa inrättningar förekomma dessutom i mesophyl- 
let, antingen mer enstaka mellan de öfriga cellerna eller bildande större och mindre 
grupper, stora, tunnväggiga och till formen mycket växlande celler, som äro vatten- 
klara och sakna kornigt innehåll. Talrikast förekomma sådana celler i tredje eller 
fjärde cell-laget, räknadt från öfre epidermis, och äro därstädes på tvärsnitt höga, 
nästan palissadlika, men ovanligt vida, samt i det andra cell-laget, från undre epi- 
dermis räknadt, ehuru de därstädes äro mycket lägre. De tyckas stå i någon rela- 
tion till sekretbehållarne, i hvilkas närhet de i synnerhet förekomma. På ytsnitt ser 
man också, huruledes ifrågavarande celler i synnerhet kring sekretbehållarne i undre 
bladsidan starkt förlängda i radial riktning utstråla från dem. 
Kärlknmippena ej fullständigt genomgående. Äfven de största, som omgifvas af 
en fullständig hårdbastring, äro i öfre sidan genom ofta tvänne, 1 den undre genom 
en rad hypodermaceller skilda från epidermis. De något mindre, men likaledes af en 
hårdbastring omgifna kärlknippena äro mer närmade den öfre bladytan. De minsta 
till några få tracheala element reducerade ligga under tredje mesophyll-laget, uppifrån 
räknadt, och befinna sig på ungefär samma afstånd från öfre och undre ytan. 
Celastrus seandens IL? 
Bland det af Dr. MÖLLER från botaniska trädgården i Buitenzorg hemförda 
materialet befunno sig äfven några blad, som uppgåfvos tillhöra denna art. Såväl 
bladens form som deras tjocklek och läderartade beskaffenhet ådagalägga med be- 
stämdhet, att de ej härstamma från nämnde art och troligen ej heller från någon 
annan Celastriné. Att döma af bladens form och sågning förefaller det sannolikare, 
