140 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
Mesophyllet nästan likformigt, storcelligt och tunnväggigt, mycket vattenrikt 
och fattigt på kloroplaster, af 6—8 cellers höjd och med cellerna ganska regelbun- 
det aftagande i storlek mot bladets undre yta. Cellerna i det öfversta laget, XVIII, 
7, mycket vida och låga, till omkretsen vanligen något större än de öfre epidermiscel- 
lerna; ofta lika breda som höga, sällan dubbelt högre, men af olika vidd på olika höjd, 
sedda i genomskärning, XVIII, 8, runda eller något aflånga och åtskilda af små, 
trekantiga intercellularrum. I det närmast undre laget äro cellerna lägre och äfven 
mindre vida, XVIII, 7, i tvärsnitt, XVIII, 9, mer aflånga samt åtskilda af 
större luftrum. Dessa båda lag motsvara hos denna växt palissadparenchymet i dor- 
siventrala blad. Cellerna i de mellersta lagen äro på tvärsnittet, XVIII 7, i följd 
af de stora luftrummen ej anordnade i vare sig horisontala eller vertikala rader och 
hafva, sedda från ytan, en ganska oregelbunden skiflik form, XIX, 5, samt en stor 
omkrets. I det tredje laget, från undre epidermis räknadt, äro de likaledes skif- 
lika cellerna kortare, bredare och försedda med färre samt kortare utbuktningar, 
XIX, 4, i följd hvaraf luftrummen äfven blifva mindre. I ännu högre grad är allt 
detta förhållandet med cellerna i det näst understa laget, XIX, 3. I det understa, 
XIX, 2, äro på ytsnitt cellerna öfvervägande runda eller aflånga och utbuktningar säll- 
syntare, i följd hvaraf luftrummen äfven blifva färre och mindre. I alla mesophyll- 
cellerna finnas smärre kristallkonkretioner, hvilka emellertid ej utöfva något infly- 
tande på cellernas form eller funktion. 
Kärlknippena. De kortskaftade, tämligen tjocka, små bladen hafva ej behof af 
några särskilda skyddsmedel mot yttre mekaniska ingrepp. Oaktadt sålunda epidermis 
är jämförelsevis tunnväggig och storcellig, likasom mesophyllet, hvars undre lag äro 
mycket lakunösa och dessutom bestå af celler med stor ytutbredning, äro kärlknip- 
pena inbäddade. De större af dessa hafva hårdbastbeläggning på såväl öfre som 
undre sidan. De minsta ligga under andra raden af mesophyllet i öfre sidan. 
Fagrea obovata Wall. 
(Taf. XIX, figg. 6—12, Taf. XX, fig. 1—9, Taf. XXI, fig. 1.) 
Blad medelstora (endast närmast under blomställningen sittande blad hafva 
stått författaren till buds), tjocka, saftiga. 
Epidermis storcellig och med tämligen tjock yttervägg på båda sidorna, XX, 
1, utan klyföppningar på den öfre; samtliga dess celler innehållande en mindre kri- 
stallkonkretion. Sedda från ytan, XIX, 6, äro de öfre epidermiscellerna polygonala 
med tämligen tjocka mellanväggar och större samt mera likformiga än de undre, 
hvilka likaledes hafva tämligen tjocka, raka mellanväggar, XX, 3. Under öfre epi- 
dermis finnes ett hypoderma, XX, 1, af ett eller någon gång förmodligen genom 
tangential delning uppkomna två tre lag, hvars celler i synnerhet 1 förra fallet i 
tvärsnitt äro såväl till höjd som bredd betydligt större än de öfre epidermiscellerna 
och äfvenledes hafva en mycket större yta än dessa, XIX, 7. Klyföppningar, XX, 
3, ej talrika, stora med oval omkrets, omgifna af en krets biceller af växlande antal. 
