146 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
understa betydligt mindre. Långa, med smala, långa raphider fyllda celler, VII, 8; 
uppträda, ehuru sparsamt, såväl i det öfversta som i ett och annat af de öfriga 
lagen. 
Kärlknippena äro inbäddade och sakna hårdbast, men omgifvas af en skarpt mar- 
kerad strängslida. De minsta, till några få tracheala element reducerade strängarne 
befinna sig under det 4:de eller 3:te mesophyll-laget, ett förhållande, som förmodligen 
står i samband med den öfversta mesophyllradens ofullständiga utbildning till palissad- 
parenchym. 
Hydnophytum montanum Scheff. öfverensstämmer i hufvudsak med föreg. art. 
Dock äro bladen ej fullt så tjocka, enär mesophyllet i tvärsnitt har endast omkring 
14 cellers höjd, hvarjämte cellerna i dess öfversta rad ännu mer öfverensstämma 
med svampparenchymeeller. 
Croton cornutus André. 
(Taf. XI, figg. 1—9, Taf. XII, 1—3.1 
Blad ganska stora, aflånga, tämligen tjocka och saftiga, korkskruflikt hoprullade, 
med tjock, i synnerhet på öfre sidan upphöjd medelnerv. 
Epidermis utan klyföppningar på öfre sidan, storcellig och tunnväggig på båda 
ytorna, XI, 1, med tunna, utåt undulerade, inåt nästan raka mellanväggar. Sedda 
från ytan äro de öfre epidermiscellerna, XI, 2, bredare än de undre, XI, 8. Klyf- 
öppningar, sedda från ytan, elliptiska, omgifna af tvänne biceller, som äro parallela 
med springan; slutceller liggande i jämnhöjd med epidermis, ehuru lägre än dess cel- 
ler, XI, 9, och på undre sidan täckta af bicellerna, tämligen stora, rundade, tjock- 
väggiga, med smal, transversal hålighet och raka, framåtriktade ytterlister, utan in- 
nanlister. När i följd af bladens korkskruflika vridning den undre bladytan ömsevis 
täckes eller blifver blottad, är den förändrade ställningen ej åtföljd af någon förän- 
dring i öfverhudens organisation. 
Mesophyllet hos denna växt, som är storcelligt, vattenrikt och fattigt på kloro- 
plaster, torde närmast kunna uppfattas såsom ett svamplikt mesophyll. TI följd af 
ljusets inverkan blifva äfven i homogena blad cellerna i de öfversta lagen högre 
och smalare och stå tätare tillsammans än i de undre, hvarigenom de få någon lik- 
het med palissadceeller utan att egentligen kunna hähföras till denna typ. Så är i 
synnerhet förhållandet hos denna växt med celierna i de båda öfversta raderna, hvilka 
tillsammans utgöra ungefär '/. af mesophyllets höjd. Cellerna i den öfversta raden 
äro visserligen på tvärsnitt, XI, 1, högre och smalare än cellerna i de undre och förete 
sålunda någon likhet med palissadeeller, men de äro åtskilda genom större eller min- 
dre intercellularrum, oaktadt frånvaron af klyföppningar på öfre bladytan, och i tvär- 
snitt, XI, 3, ofta aflånga, till och med något krökta samt ej sällan försedda med 
korta breda utbuktningar, hvarigenom de, sedda från ytan, få större likhet med svamp- 
parenchymeeller. I ännu högre grad är detta förhållandet med cellerna i den när- 
mast undre raden, XI, 1, 4. Det öfriga mesophyllet har 9—11 cellers höjd, XI, 1, 
