150 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
XI. Mellanformer mellan dorsiventrala och ventrala blad. 
Arthrophyllum diversifolium Blume. 
Småblad medelstora, tämligen tjocka, glatta, glänsande och läderartade. 
Epidermis tämligen storcellig, med i synnerhet på öfre sidan ovanligt tjock, af 
upphöjda kutikularstrimmor ojämn yttervägg, på öfre sidan utan klyföppningar och 
förstärkt med ett hypoderma, hvars celler på tvärsnitt vanligen äro bredare än epi- 
dermiscellerna. På tvärsnitt äro epidermiscellerna vanligen något högre och bredare 
på öfre sidan och hafva, sedda från ytan, 1 följd af de buktiga mellanväggarne en 
något oregelbunden omkrets på båda ytorna. Hypodermacellerna, som bilda ett lag 
och utan alla mellanrum äro tätt förenade och af hvilka somliga innehålla en 
kristallkonkretion, äro, sedda från ytan, större än de öfre epidermiscellerna och hafva 
äfven något buktiga mellanväggar, under det kristallsäckarnes äro jämna. På enstaka 
ställen i bladet hafva hypodermacellerna blifvit nästan palissadlika, innehålla kloro- 
plaster och likna cellerna 1 de båda öfversta mesophyllraderna. Klyföppningar stora 
och ganska talrika, sedda från ytan runda — ovala, företeende en ganska egendom- 
lig anblick, i det att slutcellerna omgifvas af trenne koncentriska kretsar af vågigt 
ojämna, skarpt framträdande kutikularlister, som utgå från biceller, hvilkas antal 
tyckes vara trenne, ehuru i följd af kutikularstrimmorna antalet knappt med full 
säkerhet kan bestämmas. Slutceller liggande i jämnhöjd med epidermis, snedt upp- 
rättstående, utåt starkt divergerande, hvarigenom en större förgård bildas, som utåt 
begränsas af tvänne stora, mot hvarandra tvärt inåtböjda ytterlister. Förgården är 
skild från bakgården genom en smal och kort kanal, som kommit till stånd på det 
sätt, att slutcellerna inåt närmat sig hvarandra och endast lämnat ett smalt mellan- 
rum; det har förefallit som om i denna kanals mynning ut mot förgården funnos 
tvänne ytterst små, uppåt riktade lister. MSlutcellernas inre ändar äro rundade och 
bakgården begränsas åt sidorna af hvar sitt utskott från bicellerna nästan 1 form af 
tvänne innanlister; sådana saknas på slutcellerna. 
Mesophyllet, som har 10—11 ceellers höjd, är storcelligt, och dess celler äro 
ganska vattenrika samt innehålla ovanligt stora kloroplaster. De tvänne öfversta 
cellraderna upptaga på tvärsnitt ungefär '/; af mesophyllets höjd och motsvara palis- 
sadparenchymet i dorsiventrala blad, ehuru cellerna äro mycket låga och vida, 
så att deras höjd, i synnerhet i den undre raden, stundom knappast är större än 
bredden, hvarjämte de på ytsnitt stå tämligen glest, åtskilda af mindre intercellular- 
rum, och hafva en rund eller aflång, ganska stor omkrets, som ej är mer än 2—4 gånger 
mindre än ytan af en öfre epidermiscell. Cellerna i de 1—2 närmast under dem liggande, 
liksom i de 1—2 understa lagen, bilda ofta på tvärsnitt horisontala rader i följd 
