158 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
stulatus, tyckes ej vara någon ovanlig företeelse bland Anonacéerna. VESQUE (IT, 
pag. 42) anför sålunda, att bladen af Eupomatia Benettii sakna palissadparenchym. 
Till denna typ kunna äfven bladen af följande tvänne växter, hvilka under- 
kastats endast en flyktig undersökning, hänföras; 
Zanonia macrocarpa Blume, blad stora och tämligen tunna; epidermis med 
tunn yttervägg, 1 öfre sidan förstärkt med två, i undre med ett hypoderma-lag:; ett 
eller två af de öfversta mesophyll-lagen något palissadlika, de öfriga bestående af 
något skiflika celler; kärlknippen nästan fullständigt genomgående. 
Flacourtia montana J. Grah. (från Ceylon, Dr. SVEDELIUS), blad tämligen stora, 
men tunna, kortskaftade; öfre epidermis med tjock yttervägg, mycket småcellig; 
mesophyll småcelligt, af på tvärsnitt runda celler, nästan ventralt, dock så att cel- 
lerna i en eller två af de öfversta raderna äro på tvärsnitt något högre än breda 
och, sedda från ytan, runda; äfven cellerna i den understa raden på ytsnitt runda; 
cellerna i de mellanliggande raderna på ytsnitt något aflånga och ofta lindrigt krökta 
samt mnätlikt anordnade, bildande en öfvergång emellan den runda och den båglika 
celltypen; kärlknippen nästan fullständigt genomgående. 
De 173 arter, som i det föregående blifvit mer eller mindre utförligt behandlade, 
fördela sig emellan de olika bladtyperna på följande sätt: 
1. Dorsiventrala blad med hyflikt svampparenchym . . :7T arter. 
2. Dorsiventrala blad med båglikt svampparenchym . . 37 >» 
3. Dorsiventrala blad med skiflikt svampparenchym . . 17 >» 
4. Dorsiventrala blad med taggigt svampparenchym . . I > 
3.  Dorsiventrala blad med kantigt svampparenchym . 4 
6. Dorsiventrala blad med rundocelligt Svambpstenehyt 26 
7. Dorsiventrala blad med på en gång rundeelligt och 
båg- eller skiflikt svampparenchym . . . . . 32 >» 
3. Dorsala blad Inne SST 
9. Mellanformer mellan dörsalk och döriNön tale plädar 1900 
10) "Ventrala blad: 20: 5 pla Fasdnsme hex ivatlgeto 
11. Mellanformer mellan ventrala och dorsiventrala blad 7 <,, 
Af denna öfversikt framgår, att arter med dorsiventrala blad och båglikt svamp- 
parenchym utgöra den artrikaste gruppen och att, om till denna äfven räknas de 
med 1, 3 och 4 betecknade grupperna, i hvilka svampparenchymets celler komma 
den båglika typen närmast, jämte den 7:de gruppen, innefattande sådana växter, 
hvilkas svampparenchym till en väsendtlig del utgöres af båglika eller skiflika celler, 
så hafva af de 173 med afseende på bladbyggnaden undersökta arterna ej mindre än 
94 arter eller öfver 55 ”/o af hela antalet ett båglikt eller ett denna väfnad mer eller 
mindre liknande svampparenchym. Med undantag af de till grupp 1 hörande ar- 
terna, hvilkas svampparenchymeeller äro hyflika och således förlängda dels i hori- 
sontal dels i vertikal riktning, är det en gemensam karakter för alla dessa former af 
