KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:O 20 165 
sid. 108). Följande öfversikt bör kunna närmare belysa kärlknippenas betydelse för 
ästadkommande af behöflig stadga i mesophyllet i förhållandet till öfriga skyddsan- 
ordningar i bladen. 
Dorsiventrala blad med kantigt svampparenchym, hvilka förekomma hos endast 
fyra undersökta arter, tillhörande Malvacégruppen, hafva alla genomgående kärlknip- 
pen. Då bladen äro mycket tunna och späda och andra anordningar i och för åstad- 
kommandet af ett fast samband emellan mesophylleellerna saknas, komma de genom- 
gående kärlknippena att bilda ett mycket rikligt förgrenadt, anastomoserande system. 
I dorsiventrala blad med hyflikt svampparenchym äro äfvenledes krattiga skydds- 
medel i följd af såväl svampparenchymets byggnad som bladens ansenliga storlek 
synnerligen behöfliga. Af de sju undersökta arterna af denna typ hafva ej mindre 
än 6 (således nära 86 '/)) genomgående kärlknippen, som tillika bilda ett mycket 
småmaskigt nätverk. I synnerhet hos de båda Artocarpus-arterna förstärkes skyd- 
det ytterligare genom den tjocka ytterväggen på epidermis och dennas något buk- 
tade mellanväggar jämte de tätt hopstående, höga och smala palissadceellerna. Den 
i sådant afseende svagare utrustade undre bladytan förstärkes ytterligare därigenom, 
att de genomgående kärlknippena, sedan de aflägsnat sig från öfre epidermis, ännu 
en sträcka fortlöpa längs den undre. Den enda hithörande växt, hvars kärlknippen 
äro inbäddade, är Combretum decandrum, hos hvilken frånvaron af genomgående 
kärlknippen ersättes af hårdbastceller, som sträcka sig emellan epidermis och meso- 
phyllet i bladets båda sidor, dock mest i den öfre. Därjämte äro bladen mindre och 
ganska tjocka, epidermis har en tjock yttervägg samt buktade mellanväggar och 
svampparenchymet är ej så utpregladt hyflikt. 
Dorsiventrala blad med taggigt svampparenchym har endast en af de här be- 
skrifna växterna, och denna har genomgående kärlknippen. De tämligen stora och 
tunna bladen, den med tunn yttervägg försedda epidermis jämte det af endast genom 
smala utbuktningar förenade celler bestående svampparenchymet göra utan tvifvel 
genomgående kärlknippen behöfliga för bladens skyddande. 
Dorsiventrala blad med rundcelligt svampparenchym finnas hos 26 arter, af hvilka 
sexton (eller öfver 61 ”/,) hafva genomgående kärlknippen: Det öfvervägande antalet 
af arter med genomgående kärlknippen torde kunna förklaras af det förhållandet, att 
svampparenchymets celler äro mindre fast förenade, emedan de endast med mindre 
partier af sin yta stå i förbindelse med hvarandra. De hithörande växterna med in- 
bäddade kärlknippen äro i allmänhet småbladiga. 
Dorsiventrala blad med på en gång rumndcelligt och båglikt eller skiflikt svamppa- 
renchym. Till denna typ höra 32 arter af hvilka femton arter (öfver 46 ”/+) hafva 
genomgående kärlknippen. Den i jämförelse med de föregående bladtyperna låga pro- 
centen af genomgående kärlknippen torde åtminstone till någon del finna sin förkla- 
ring i den omständigheten, att svampparenchymets celler äro till större delen mer 
eller mindre båg- eller skiflika, i följd hvaraf förbindelsen emellan cellerna blifver star- 
kare och på samma gång själfva väfnaden äfven fastare. 
Dorsiventrala blad med båglikt svampparenchym. Till denna grupp höra 36 ar- 
ter, af hvilka endast tolf (något öfver 32 ”/,) hafva genomgående kärlknippen. 
