176 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
lag blifva följaktligen sinsemellan fastare förenade. Det ventrala mesophyllet hos P. 
uniflora bildar på visst sätt en öfvergång till det dorsiventrala i så afseende, att 
cellerna i öfversta raden på tvärsnitt genom' bladskifvan äro rundade och upprätta, 
men på ytsnitt korta, breda och i följd af utbuktningar mer eller mindre oregelbundna. 
Tillika gruppera sig cellerna i denna rad, sedda från ytan, kring större eller mindre 
intercellularrum. I alla de öfriga lagen äro cellerna på ytsnitt likformiga, båglika 
samt nätlikt anordnade med stora maskor. TI bladen af Bellis perennis utgöres 
det mäktiga svampparenchymet af på tvärsnitt rundade eller aflånga celler, hvilka 
på ytsnitt äro runda i de öfre, men skiflika 1 de undre lagen. Ungefär samma bygg- 
nad har svampparenchymet i bladen af Asarum europaeum. 
Af det nu anförda framgår, att, då ej något lag af svampparenchymet åtföljer 
den aflossnande epidermis, äro cellerna 1 alla de undre lagen af denna väfnad lik- 
formiga. Endast hos Pyrola secunda äro cellerna i det understa laget något olika 
dem i de öfriga, men denna olikhet synes snarare förhindra ifrågavarande lags afloss- 
nande. 
Hvad återigen angår svampparenchymets organisation i sådana blad, på hvilka 
undre epidermis aflossnar tillsammans med ett lag af denna väfnad, så utgöres svamp- 
parenchymet hos Pyrola chlorantha af på ytsnitt skiflika celler med undantag af 
det understa, epidermis åtföljande laget, hvars celler, sedda från ytan, äro mera runda 
och stå tätare tillsammans. I bladen af Galeobdolon luteum utgöres svampparen- 
chymet af fyra lag, af hvilka de tre öfre utgöras af såväl på tvär- som ytsnitt runda 
och tätt hopstående celler, under det cellerna i understa laget äro korta, breda och 
skiflika. I bladen af Saxifraga Geum äro cellerna i svampparenchymets understa 
lag på tvärsnitt aflånga och på ytsnitt skiflika, åtskilda af små runda luftrum, 
i de öfriga lagen på tvärsnitt runda, sedda från ytan likaledes skiflika, men luftrum- 
men större och med en mera oregelbunden omkrets. Det fyra celler höga svampparen- 
chymets understa lag i bladen af Saxifraga hypnoides utgöres af på ytsnitt runda, 
genom smärre utskott i förbindelse med hvarandra stående celler, mellan hvilka en- 
dast mindre luftrum förefinnas; cellerna i de öfriga lagen af samma väfnad äro, 
sedda från ytan, större, vanligen aflånga och ej sällan försedda med utbuktningar 
samt kransvis anordnade kring de stora luftrummen. Cellerna i det understa laget 
af svampparenchymet hos Helleborus antiquorum äro på ytsnitt korta, breda, 
skiflika och tjockväggiga, under det cellerna i de öfriga lagen äro längre, smalare, 
båglika och nätlikt anordnade kring luftrummen. TI bladen af Helleborus viridis 
hafva cellerna i svampparenchymets understa lag, sedda från ytan, en ganska oregel- 
bunden omkrets, äro kortare och bredare än i de närmast öfre lagen, hvilkas celler, 
sedda från ytan, äro tämligen små, båglika och nätlikt anordnade kring luftrummen, 
som äro större än i understa laget. 
Då understa laget af svampparenchymet åtföljer den aflossnande undre epider- 
mis, så skiljer sig detta lag äfven i öfvervintrande örtartade blad från de öfriga lagen 
därigenom, att luftrummen emellan dess celler merändels äro mindre än i de öfriga 
lagen. Endast hos Galeobdolon luteum hafva cellerna i understa laget en väsent- 
ligt annan form än i de öfriga. 
S/S 
