KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 185 
Berberis vulgaris L. Ligustrum vulgare L. 
Cornus sanguinea L. Ribes alpinum L. 
Rhamnus cathartica L. Prunus Padus L. 
Frangula L. Rubus Bellardi Whe. 
Pyrus Malus L. Rosa rugosa Thunb. 
Cratxgus Oxyacantha LL. Forsythia suspensa Vahl. 
Cotoneaster vulgaris Lindl. oo Myrtillus nigra Gil. 
Lonicera Xylosteum L. Daphne Mezereum L. 
Sambucus nigra L. Hippophäe rhamnoides L. 
Viburnum Opulus L. Salix alba L. 
Vid en blick på dessa förteckningar skall man finna, att genomgående kärl- 
knippen förekomma hos nästan alla högre träd, som äro mest utsatta för stormar, 
men de inbäddade hufvudsakligen hos buskar eller lägre träd. Härifrån utgör endast 
Salix alba ett undantag, måhända af den orsaken, att bladens ringa storlek och 
deras upprätta, kantställda läge 1 förening med de bladbärande kvistarnes smidighet 
göra ett sådant skyddsmedel obehöfligt för detta högväxta träd. Å andra sidan fin- 
nas på förteckningen äfven låga buskar, hvilkas blad hafva genomgående kärlknip- 
pen, sannolikt 1 följd af deras förekomst på öppna, för vindar utsatta ställen (ex. 
Potentilla fruticosa, Myrica Gale). 
Likväl är detta skyddsmedel hos de nordiska träden ej på långt när så kraftigt 
som i bladen af de tropiska och behöfver ej häller vara det. I synnerhet i sådana 
tropiska blad, hvilkas hufvudsakliga eller enda skydd utgöres af de genomgående 
kärlknippena, äro dessa ytterst talrika och bilda ett utomordentligt småmaskigt nät- 
verk, som afdelar mesophyllet i mycket små rutor, hvilka sålunda begränsas af dessa 
kärlknippen, som ej sällan fullständigt omgifvas af hårdbast, stundom i förening med 
sklerenkym, och stödja sig mot såväl öfre som undre epidermis. Och äfven då 
andra skyddsinrättningar på samma gång komma till användning, kunna de genom- 
gående kärlknippena vara mycket talrika och åtföljas af mekaniska väfnader. Hos 
de nordiska löffällande träden äro de genomgående kärlknippena jämförelsevis glesa 
hvarför också det af dem bildade nätverket får stora maskor, och de omgifvande 
mekaniska väfnaderna äro föga mäktiga. Ett undantag i detta afseende bildar Po- 
pulus tremula, i hvars blad finnes ett mycket rikt förgrenadt nätverk af genomgå- 
ende kärlknippen, sannolikt i anledning af bladens stora passiva rörlighet. För att 
förläna större stadga åt de inre väfnaderna, i synnerhet det ofta mycket lakunösa 
svampparenchymet, äro i de tropiska trädens blad sklereider eller stödjande element, 
vare sig i form af från kärlknippenas hårdbast ut emellan mesophyllets celler sig 
sträckande bastceller eller hårdbastknippen eller sklerenkymatiska, ej i samband med 
kärlknippena stående grundväfnadselement ingalunda ovanliga. I bladen af nordiska 
träd eller buskar saknas de nästan helt och hållet. Endast Rhododendrum lappo- 
nicum utgör därifrån ett undantag. Kärlknippena i bladen af denna växt äro in- 
bäddade, men i deras utomordentligt lakanösa svampparenchym förekomma sklereider, 
som antagligen tjäna till stöd för den lösa väfnaden, TI bladen af Cassandra caly- 
KE. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 39. N:o 2, 24 
