186 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
culata är svampparenchymet nästan lika lakunöst, ehuru sklereider saknas, men dessa 
ersättas af genomgående kärlknippen. 
I bladen af arktiska växter äro kärlknippena i allmänhet inbäddade, antingen 
bladen äro fleråriga eller årligen förvissna. Också torde hos sådana växter genom- 
gående kärlknippen vara obehöfliga såsom skydd mot yttre åverkan af mekanisk na- 
tur, emedan de arktiska växterna äro lågväxta och merändels mattlikt utbredda på 
marken eller bildande täta tufvor. Några undantag förekomma emellertid. Så finnas 
bland de sempervirenta växterna genomgående kärlknippen i bladen af Dryas octo- 
petala, Ledum palustre samt Salix reticulata och bland de löffällande i bla- 
den af Cassandra calyculata, Betula nana, Salix myrsinites, S. herbacea 
(n. genomg.) och S. glauca (n. genomg.). 
På ett undantag när (sid. 183) hafva bladen af alla nordiska löffällande träd 
eller buskar en dorsiventral byggnad. Vi hafva således här att med afseende på den 
inre organisationen jämföra dessa växters blad med de dorsiventrala bladen af tropi- 
ska vedartade växter. NSåsom förut visats, har svampparenchymet i de tropiska 
bladen med hänsyn till cellernas form en mycket mer växlande byggnad än svamp- 
parenchymet i bladen af nordiska vedartade växter, hos hvilka denna väfnad nästan 
utan undantag är rundeellig eller båglik. Hos de af mig i föreliggande arbete be- 
handlade tropiska växterna utmärker sig det öfvervägande antalet därigenom, att 
svampparenchymets celler på ytsnitt hafva en stor. med de båda bladytorna mer 
eller. mindäre parallel yta, som i följd af utbuktningar får en oregelbunden omkrets. 
Äfven bland de med dorsiventrala blad försedda Mangrove-växterna (ARESCHOUG, II) 
är denna celltyp öfvervägande i svampparenchymet. Däremot är i de nordiska trädens 
blad det rundeelliga svampparenchymet förhärskande. Dock må särskildt betonas, 
att äfven hos ifrågavarande växter ej finnes någon skarp gräns emellan denna och 
öfriga former af svampparenchym, så att såsom rundceelligt svampparenchym upp- 
tages äfven sådan väfnad, som utgöres af på ytsnitt mer eller mindre aflånga, raka 
eller något krökta, med svag ansats till utbuktningar försedda celler, när sådana ut- 
buktningar ej äro skarpt begränsade mot cellens centrala del. 
Följande på den skandinaviska halfön växande eller där odlade löffällande träd 
eller buskar hafva ett mer eller mindre typiskt rundeelligt svampparenchym : 
Tilia parvifolia. Hippophäe rhamnoides. 
Acer campestre. Fagus silvatica. 
» platanoides. Quercus pedunculata. 
Aesculus Hippocastanum. Corylus Avellana. 
Rhamnus Frangula. Myrica Gale. 
Prunus Padus. Betula verrucosa. 
Crategus Oxyacantha. Alnus glutinosa. 
Sorbus Aucuparia. Populus tremula. 
Rosa rugosa. Salix caprea. 
Lonicera Xylosteum. » Smithiana, 
Fraxinus excelsior, 
