10 H. V. POST, 



Emedan denna gyttjeart har alldeles samma upprinnelse som källgyttja och flere af 

 nedanstående varieteter, nemligen från de lägsta algernas vegetation, och endast skiljer 

 sia - från källgyttjan företrädesvis genom att stadna i första perioden af sin utbildning, 

 har ja °" ansett den böra intaga första platsen af de hittills bekanta gyttjeartade bildnin- 



garna. 



Denna art visar sig efter mindre eller större öfversvämningar, der grundt (en half till 

 en eller två fots) vatten någon längre tid, en eller flere veckor kommit att under sommar- 

 tiden blifva stagnerande, helst öfver ängar och låglända gräsmarker, men uppstår äfven, 

 fastän i mindre skala, uti grunda, gräsbeväxta diken och låga gölar, äfven der icke mar- 

 ken är helt och hållet grästäckt, men der vattnet i allmänhet snart uttorkar. Här upp- 

 står nemligen, efter sex, åtta dagar, en större mängd Confervaceer jemte Diatomeer och 

 Desmidier, först såsom smärre fläckar eller molnformiga massor, men hvilka sedermera 

 ofta nog öfvertäcka marken under vattenytan med en sammanhängande lifligt grön, tunn 

 bädd. Uti denna bädd uppstår eller samlar sig ett oändeligen rikt djurlif af gyttjebild- 

 ningens vanliga arter, Insekter med deras larver, små Arachnider och Entomostraceer, Ro- 

 tatorier och Infusorier, hvilka, under det vattnet småningom uttorkar, sönderskära och 

 förstöra de nu gulnande algmassorna, och en gyttjebildning alldeles analog med den i 

 källor och vid sjöarnes stränder har nu börjat. Sedan vattnet helt och hållet uttorkat, 

 sammanhäfta de ännu sammanhängande algtrådarna, och troligen äfven andra gelatinösa 

 delar af denna massa, till en irregulier väfnad, som lägger sig tätt efter marken eller, 

 såsom ofta händer, upphänger sig öfver grässtråens toppar, och derefter torkas och urble- 

 kes af solen, så att den qvarligger efter full uttorkning såsom större eller mindre grön- 

 gula, gråaktiga eller hvita, stundom alldeles pappersliknande torra hinnor, hvilka likväl 

 efter markens beskaffenhet antagit olika former. På torfmark, som ligger blottad, t. ex. 

 i fjelltrakternas vattenhålor, träffas den understundom nästan svart, och liknar då alldeles 

 det af Ehrenberg beskrifna Metcorpapperet, och innesluter likartade Diatomeer m. m. 



Dessa hinnor som man kallat "Wiesenpapier" etc. visa sig under mikroskopet bestå 

 af hufvudsakligen förenande algtrådar i urblekt och sönderskuret tillstånd, men derjemte, 

 och till nästan största delen, af till milliontal deri inväfda Diatomeer och Desmidier samt 

 träck och delar efter insekter och öfriga djurarter af de lägre djurklasserna, utan att 

 särskildt omnämna de delar af underliggande marken, som mera tillfälligt äro inblandade, 

 samt alla de algartade och mögelartade vegetabilier, som redan inställt sig eller deri nå- 

 gongång sednare uppstå. Eheenbeug har uti mikrogeologien lemnat teckningar och upp- 

 gifter öfver de deruti förefunna Diatomearter och Infusorier m. m. , hvilka föga differera 

 från flera af mig undersökta enahanda a Hägringar från vårt land. 



Källgyttja. På källgyttjans kemiska sammansättning är jag ledsen att ej kunna här 

 anföra exempel; de insamlingar jag deraf, på passande lokaler, gjort, hafva gått förlorade, 

 och för att rätt kunna bedöinma dess organiska beståndsdelars kemiska sammansättning 

 behöfver den likasom öfriga gyttjorna genomgå en grundligare undersökning än jag är i 

 tillfälle att åstadkomma. Denna, liksom de öfriga gyttjearterna, innehåller nemligen icke 

 de vanliga mullämnena, eller de bruna substancer, som innehållas i to rf och dy. Dess or- 

 ganiska constituenter vore ett särdeles vigtigt föremål för kemisten. 



Dammgyttja. I dammar och polar bildas på ett alldeles likartadt sätt gyttjearter, 

 hvilkas beståndsdelar och beskaffenhet likväl variera allt efter vattnets beskaffenhet, eller 



