14 H. v. POST, 



ytan endast här samlas. Något rikligare utbildadt lif, antingen af Diatomeer eller af 

 Infusorier *) har jag icke lyckats anträffa på sjöarnes botten. 



Bland märkvärdiga omständigheter förtjenar nämnas, att af de från större djup, 10 



12 famnar, uti sjön Hunn i Skedvi socken i östergöthland upphemtade kiselskalen, de 



flesta förekomma sönderbrutna och skadade, eller i fragmenter, hvilka tydligen visa sig 

 såsom stadda i upplösning eller förstöring. Kiselnålar af Spongillae äro t. ex. på ytan sön- 

 derbrustna, och små bitar urfallna, så att de öfverallt visa ett taggigt utseende eller en 

 knagglig yta och mången gång på detta sätt förtärda till nära hälften af sin tjocklek; skal af 

 Eunotiae, Pinnulariae, Synedrse, Microdon, Suriellae in. fl. visa sig deremot likasom förvitt- 

 rade eller förtunnade genom upplösning, så att kanterna äro rundade, skalen tunnare etc. 

 Uti gyttjan från de äldsta torflagren förete sig icke sådana skal, utan deras utseende är 

 i allmänhet alldeles friskt och brottytorna skarpa. Månne djurens digestionsorganer kunna 

 på så sätt angripa kiselskalen, eller någon kemisk sönderdelning angripa dessa skal under 

 vissa förhållanden? 



Af Sjögyttja har jag i kemiskt hänseende blott undersökt en enda, h vilken härstam- 

 mar från sjön Hunn i Skedvi socken, upphemtad från 8 famnars djup. Denna är litet 

 brunaktig, såsom i allmänhet dessa gyttjor i skogstrakterna. 



På 100 delar. 



Oorg. Kali och Natron ej bestämda. 



Kalkjord 1,10. 



Talkjord 0,47. 



Lerjord och Jernoxid 19,02. 



Löslig Kiselsyra 27,15. 



Sand och lera 22,45. jq {9 



Org. Harz 



Mullsyror 



Mullkroppar !>ej bestämde 23,88. 



Olöst rest 



Källsyror etc 



Hygroskop. vatten 6,80. 



100,87. 



Sjögyttjor från de större djupen, 12 — 16 famnar, hafva varit mera blandade med 

 lera, så att de mera liknat flodslamm, men under mikroskopet visa de sig till en fjerdedel 

 eller mera bestå af Diatome-skal och andra gyttjeartade delar. 



Strandgyttja. Utmed sjöarnes stränder, — från vattenväxternes, Potamogetonernes, 

 Nymphaeernas m. fl. yttre gränser, eller i allmänhet från 10 — 12 fots djup inåt landet, der 

 stränderna, af vassbälte eller bottengrund eller utskjutande uddar äro skyddade från våg- 

 svallet, — afsätter sig gyttja i rikligare mängd. På de stora sjöarnes långgrunda strän- 

 der, innanför vassränderna, afsätter sig en ljusare eller mörkare grå (torr, stundom hvit- 

 o r å) gyttja, hvilken jag flerestädes uppmätt till 1 — 2 fot, men vanligen blott omkring 

 några få, 3, 4 — 6 tum. Mindre mägtigt är detta lager i de smärre sjöarne, särdeles i 



") Det har icke ännu lyckats mig påträffa djupa urholkningar i sjöarnes botten, uti hvilka enligt fiskares utsago 

 när Braxen leker han skall "uppgrumla vattnet så att likasom hvitt mjöl flyter deri." 



