IQ H. v. POST, 



Äfven förekomma här pollenkorn af tall, gran, björk, al m. fl. och, såsom torde 

 vara bekant, ofta i flera tum höga upplag af barrtradens frömjöl, samt mera tillfälligt hela 

 löf eller bladskeletter, qvistar, ja hela träd från de omgifvande stränderna. 



Höo-st sparsamt visa sig här spår till egentliga förmultnings-produkter; dessa synas, 

 om de uppstå, upplösas och genast försvinna ur gyttjemassan , och endast i gyttjans dju- 

 pare lager eller på ställen der växter täcka hela ytan af vattnet, såsom i täta vassruggar 

 och dylikt, der antager den aflagrade gyttjan en mer eller mindre rödgrå till rödbrun 

 färg, hvilken i luften hastigt mörknar och öfvergår till en brun färg, som äfven färgar 

 alkalihaltigt vatten brunt. Denna bruna färgning synes antyda en särskild förmultnings- 

 process under vattnet, som gyttjan under vissa omständigheter undergår, men hvilken 

 icke inträffar under vanliga förhållanden. 



Jag kan här endast anföra undersökningen af en Strandgyttja af den härda variete- 

 ten från stranden af sjön Glan i östergöthland *). Den har lemnat: 



på 100 delar. Vid glödgiiing erhölls. 



Oorg. Kali och Natron 0,51. Oorganiska ämnen ... 57,03. 



Kalkjord 1,52. Organiska 42,97. 



Talkjord °> 75 - 100,oo. 



Lerjord 3,49. 



Jernoxid 4,94. 



Löslig Kiselsyra 11, oo. 



o i 3J. ao *~ De organiska ämnena (37,79) 



° allU •■- %**- 57,03. motsvara pl 100 delar: 



Org. Harts och fettartade ämnen 1,44. 3,8. 



Mullsyror 2,54. 6,7. 



Mullkroppar 1,87. 4,9. 



Olöslig rest 20,10. 53,?. 



Källsyror och förlust 11,84. 3779 31,4. 



Hygroskop. vatten 5,18. 100,0. 



100,oo. 

 Spritlösningen är här litet färgad grön af chlorophyll. De såsom mullsyror och 

 mullkroppar här upptagna fällningarna äro för ingen del identiska med dem ur dy och myl- 

 lor, utan helt ljusbruna och mera slemartade, liknande dem ur djursubstanser. 



Hvad formen af gyttjans afiagringssätt beträffar, synes den, efter hvad jag hittills 

 kunnat utröna, vara det. vanligaste fyllningsämnet för källor och källbassiner, och der 

 aflagra sig jemnlöpande med bassinens botten och slutligen mer och mindre utfylla den- 

 samma, så att den i genomsnitt företer sig såsom en tydligt skiktad bädd, med half-linsfor- 

 mig eller mer eller mindre plan bottenyta. Uti sjöarnes bassiner bildar sig största mäg- 

 tigheten på de grundare, med växter beklädda stränderna eller sunden och vikarne, på i 

 allmänhet från 2 — 3 till 10—15 fots vatten, med största mägtigheten oftast på 3—6 

 fots djup, hvarifrån lagret såväl afsmalnar inåt landet, samt urtunnar sig mot djupet, 

 och antager ett olika utseende än det haft vid stranden. Detta tyckes sålunda ligga man- 



*) Denna gyttja visar i flere afseenden en mycket nära öfverensstämmelse med Dammgyttjan från Äs, pag. 11, 

 ehuru mullämnena äro af helt annan art i denna än i dammgyttjan. 



