18 



H. v. POST, 



På 100 delar. — 1. 2. 3. 



Egentl. vigt 1,12 till 2,oo. 2,44 2,05 — 2,07. 



Oorgan. Kali 0,32. 



Natron 0,39. 



Kalkjord 0,90. 



Talkjord 1,24. 



Lerjord ) 



t -J 0,60. 



Jernoxid ) 



Löslig Kiselsysa 14,52. 



Sand och Lera 56,79. 



förlust 



80,76. 



Organ. Harts och fettartade 1,64. 



Mullsyror 3,14. 



Mullkroppar \ 



Olöslig rest /ej bestämda. 



Källsyror o. förlust ) 



15,92. 



ej bestämda. 



1,69. 

 spår. 



7,89. 

 11,28. 

 10,72. 

 49,65. 



ej bestämda. 



81,23. 



0,84. 

 0,71. 

 1,68. 

 0,62. 

 5,28. 

 7,48. 

 4,20. 

 47,44. 

 1,46. 



69,71. 



ej bestämda. 



1,09. 



1,09. 



23,90. 



1,46. 



Hygroskop. vatten 5,65 /glödgn.förlust 19,89. 



102,33. 



IOL12. 



. 27,54. 

 . 2,75. 



100,00. 



H. Dy. 



Denna benämning har, efter det i mellersta Sverige af allmänheten använda språk- 

 bruket, blifvit antagen *) såsom den mest karakteristiska och egendomliga för denna bild- 

 ning uti vårt land. Den saknar, som det vill synas, ett motsvarande ord i de närgrän- 

 sande länderna. 



Resultaterna af mina undersökningar visa, att uti de fördjupningar på jordytan, der 

 ett af Humussyror mer eller mindre brunt färgadt vatten blir stillastående, visserligen Gyttja 

 fortgår att bildas, men på ett något olika sätt, och med ett vida hastigare förlopp, samt 

 under frambringande af en mörkt brunfärgad produkt i stället för den grå eller gråaktiga, 

 och dessutom äfven med olika form å aflagringen. 



Dyn består äfvenledes af stycken af fint sönderdelad växteellväf och växttråd, jemte 

 större eller mindre mängd skal efter Diatomeer, samt en större mängd rester af lägre 



') Det är märkligt att allmogen i mellersta Sverige mera använder detta namn än torf, hvilken benämning 

 nyttjas nästan endast om grästorf, till taktäckning o. s. v. Benämningen, Dye, omfattar såväl den egentliga 

 torfven, som ock gyttjelagren, blott de äro i ett visst grötformigt aggregationstillstånd. Den hårdnade torfven 

 och Sphagnumtorfven kallas Mossejord, Röd eller Hvit mosse o. s. v. 



Visserligen vore det af vigt att härstädes äfven anföra de med våra benämningar synonyma från danska 

 och tyska författare, hvilka isynnerhet studerat och beskrifvit dessa bildningar; men då jag saknar tillfälle att 

 citera källorna för dessa benämningar, måste jag här förbigå desamma. Forciihammer och Steenstrup (i sin 

 utmärkta afhandling "Geognost. Geologisk Undersögelse af Skovraoserne Vidnesdam og Lillemose" uti Vid. 

 Selsk. nat. og math. Afhandl., IX, Deel. 1842) hafva i sina skrifter, så vidt de äro mig bekanta, icke belagt 

 dem med särskildt namn, utan Gyttjan anföres såsom Skovmosernes "Kisellag"; Dylagren inbegripas under den 

 allmänna benämningen "Tora", blott med omnämnande, att torfgnifvarnc inbegripa vissa skikter under trivial- 

 benämningen "det Fede", "Bundmög" etc. Vaupel, uti sin afhandling om "De nordsjsellandske Skovmoser", 

 Kjöbenhavn 1851, har förblandat Forciihammers och Steenstrups så noga beskrifna "Kisellag", hvilket iir 

 identiskt med hvad jag kallat Gyttja, och benämner den af mig beskrifne Dyn "amorf Torv", hvilket nogsamt 

 visar sig af hans resonnementer pag. 16 och 17, och hvilken benämning svårligen torde vinna gehör. 



De tyska författarne är jag icke i tillfälle att jemföra och citera. 



