NUTIDENS KOPROGENA BILDNINGAR. 33 



jan först genom underifrån uppträngande bruna substanser eller dem föranledande agentier. 

 Under gyttjebildningens stadium förtäras troligen af Vibrioner och Infusorier alla för djur- 

 lifvet användbara delar; en process, möjligen likartad med den vid dybildningen anförda, 

 torde inträda, och dervid, såsom der, de bruna substanserna uppstå. Ett noggrannare 

 studium af det kemiska förloppet bärvid vore af ett stort intresse. 



Emellertid nedsänkas de bortdöende rötterna och blad- eller stjelktufvorna alltmera 

 under vattnet, insuga eller genomträngas af den bruna, preparerande substansen, och 

 bilda, jemte omgifvande dyartade delar, sedan de mer eller mindre utfyllt hela bassinen, 

 ett helt hophängande växttäcke, som flyter ofvanpå den underliggande dymassan *). Här 

 fortgår torfbildningen raskt; troligen hindrar luftens frånstängning och en stor del Infu- 

 soriers uteblifvande den af dem eljest företagna gyttjepreparationen, och växtdelarne öf- 

 vergå mera direkt till det bruna stadiet. Växterna fortväxa uppåt, under det att rot- 

 ändarne för hvarje år sänka sig djupare ner, troligen genom den underliggande dyns hop- 

 sjunkning. 



Sedan torfmassan på detta sätt hopat sig och småningom hoptryckes och samman- 

 sjunker, skönjes icke någon kemisk sönderdelning eller förändring föregå inuti densamma, 

 utan så väl de finaste växtdelar, som ock djurmembraner och kärl ligga der fullkomligt 

 bevarade. Något med garfanme likartadt eller någon reaktion, som ens häntyder derpå, 

 har jag i af mig undersökta torfarter ej funnit. 



Om man också, såsom jag vid mina komparativa undersökningar gjort, anser att 

 uppgifterna om Torf, Dy och mullarternas närmare beståndsdelar, Hwniin, Ulmin och deras 

 Syror samt Kalhyrorna, äro fullt riktiga, så känna vi likväl alldeles icke dessa ämnens 

 uppkomst och förvandlingar sinsemellan, eller deras sönderdelningsprodukter vid behand- 

 ling med sådana agentier, som förekomma i torflagren, ej heller veta vi under hvilka for- 

 mer de qväfvehaltiga beståndsdelarne i dessa ämnen existera. Ty om äfven en del deraf 

 möjligen skulle vara Ammoniaksalter, så är dock denna del alltför ringa att motsvara 

 torf- och dyarternas stora qväfvehalt, om också de oförstörda insekt- och djurväfnaderna 

 tagas med i räkningen. Mina ofullständiga undersökningar tillåta mig icke att anföra 

 siffertal, utan jag motser en mera passande förmåga att lösa dessa uppgifter, hvarom man 

 äfven numera kan hafva förhoppning, sedan torfämnena börjat underkastas fabriksmässäg 

 behandling för flera tekniska och metallurgiska ändamål. 



Uppkomsten af den bruna mullösningen samt växt- och djurdelarnes impregnation 

 medelst denna lösning torde efter mina observationer och försök vara det vehikel, hvari- 

 genom torfvens bevarande åstadkommes. Torf bildas sålunda icke, der vattnen äro fria 

 från mullsubstanser. Vigtiga följder kunna deraf hemtas dels för förklaringen öfver torf- 

 bildningens uppkomst i skogstrakter och frånvaro i slättrakter, der vanligen mulltäcke på 

 den omgifvande marken saknas; dels torde man genom iakttagande af naturens sätt att 

 gå tillväga vid dessa bildningar, genom vissa likartade åtgärder kunna åstadkomma och 

 befordra återväxten **) af torf. 



*) Danska författare hafva kallat mossarna i detta tillstånd "Hängesäck-moser". 



") Man har härom haft stridiga åsigter. Under det att den ene förnekat torfvens tillväxt i våra dagar, hafva 

 andra uppskattat återväxten alltför högt. Prof. Steenstrup har af sina undersökningar i Danmark dragit 

 den slutsats, att återväxten af torf för närvarande är nära nog ingen, hvilket resultat för Danmarks kultive- 



K. Vet. Akad. Handl. B. 4. N:o 1. ^ 



