40 H. v. POST, 



IV. Jlvlla. 



■r 



Under denna gemensamma "benämning har jag sammanfattat alla de mer eller min- 

 dre brunfärgade, ända till mörkbruna, pulverformiga ämnen, hvilka vi finna aflagrade på 

 torra landet under och omkring rötterna af närvarande tids vegetation, och hvilken man 

 i allmänhet anser såsom en produkt af växternas sönderdelning och förmultning, blandad 

 till mer eller mindre myckenhet med ännu icke sönderdelade stycken af växterna, samt 

 med mer eller mindre sand, grus, lera, kalk o. s. v. af underliggande lager. I detta till- 

 stånd har man kallat den dels Damjord, dels Humusjord, dels Växtjord o. s. v., men torde 

 enklast och redigast efter vårt lands äldre språkbruk, med Berzelius och sednare förfat- 

 tare*), böra benämnas Mylla. Våra äldste författare hafva äfven användt detta namn, 

 ehuru oftast uttrycket Svartmylla, såsom mera karakteristiskt och skiljdt från hvad landt- 

 bruksförfattarne betecknade med Lermylla, Kalkmylla, Sandmylla o. s. v. Uppkomstsättet 

 af denna produkt har jag här betecknat med Mullbildning, ehuru uttrycket icke är fullt 

 adeqvat. 



Äfven denna bildning utgör ett väl icke mägtigt, men för Geologien i många afse- 

 enden betydelsefullt lager, hvars omfattning, uppkomstsätt och konstituerande bestånds- 

 delar jag har för afsigt att framställa. Utredningen af äfven dennas kemiska detaljer och 

 beståndsdelar måste jag, af brist på tillfälle till vidlyftigare undersökningar, lemna åt 

 efterkommande. 



Undersökes Myllan med mikroskopet, vare sig från berg, skogar, ängar och fält, 

 eller från gårdars och städers närhet, hvarhelst man finner mindre upplag deraf, igenkän- 

 ner man dess nära slägtskap med gyttja och dy derigenom, att den till den mest volumi- 

 nösa delen består af sönderbitna växtdelar (cellväf och växtkärl) af många grader af finhet, 

 samt gryniga gyttringar eller rnsor af bruna formlösa eller rundade partiklar, hvilka icke 

 under mikroskopet kunna ytterligare särskiljas, men visa sig såsom till en del genom- 

 dränkta med eller bestående af humussyrade salter eller fällningar (rusor) af Humussyra. 

 Dessa gryniga gyttringar upplösas icke af vatten, utan bibehålla sin form, till en del också 

 sin färg, äfven om myllan behandlas med ganska starka så väl syror som alkaliska lös- 

 ningar. Uti denna hufvudmassa ligga inblandade, i otalig myckenhet, lemningar af många- 

 handa art, men företrädesvis uti de öfra m ull-lagren och der redan med blotta ögonen 

 igenkänliga former, hvilka tydligen äro insekters och andra smärre djurarters träck och 

 ofta utgöra hälften, två tredjedelar och mera af det hela. Äfven de finaste frånsiktade 

 delarne, som endast med mikroskopet kunna utredas, förete sig ovedersägligen såsom dy- 

 lika små exkrementer af djurarter eller åtminstone delar af djurträck; så att, om man 

 frånsiktar de gröfre ett par linier stora växtrötterna och gröfre växtdelarna, hela den öfriga 

 återstoden, med undantag af inblandad sand och lera, hvilken likväl äfven till en stor del 

 finnes inblandad i djurträcken, kan såsom ett helt sägas endast utgöras af djurträck. Der 

 myllan, såsom i undre lagren och på fuktiga ställen, är mera sammanpackad och finför- 

 delad, kan man väl icke med blotta ögat skönja djurträckens yttre former, men med rin- 

 gaste försto ring framträda samma former, som förut äro angifna såsom karakteristiska. 



') Se Handbok i Geologien och Geognosien af Leonhard, öfversatt af Svanberg. Rörande den äldre litteraturen 

 vill jag blott hänvisa till Linnés Syst. naturae, Wallerii Åkerbrukets kemiska grunder, Retzii Mineralrikets 

 uppställning 1795 pag. 365, hvarest han skiljer mellan Djurmylla och Växtmylla, samt allmän Svartmylla, 

 hvilkeu der karakteriseras såsom "växt- och djurmylla tillsammans", blandad med sand, lera o. s. v. 



