NUTIDENS KOPROGENA BILDNINGAR. 51 



odlade fälten och der af luftens syre förtäras, der kan icke brunfärgade vatten afgifvas 

 från myllan, och inga dy- och torfupplag nybildas utan genom konstens tillhjelp. 



Deremot anser jag mycket sannolikt, att i torfgrafvar och alla afstängda bassiner, 

 der ett brunt torfvatten kan uppstängas eller fås att stagnera, och der man antingen 

 förefinner, eller kan inplantera, en passande växtlighet, att der äfven så väl dy- som torf- 

 bildning fortgår och kan bringas att fortkonnna, utan att ett motsvarande inulltäcke eller 

 skogsvegetation förefinnes i oingifningen. Tid efter annan måste likväl allt mera gyttjeartade 

 bildningar uppstå, så snart icke bruna mullsubstanser från landets yta kunna tillföras. 



Man torde vidare af det föregående kunna inse, h vårföre i trakter, der så väl ve- 

 getation som niylltäcke nära nog saknas, torfarlagringar icke kunna uppstå, äfvensom 

 hvarföre i de varmare länderna, der upplag af myllor icke saknas i urskogarne, likväl 

 icke någon betydligare bildning af dy och torf kan förmodas uppstå i närliggande sjöar 

 och vattenfyllda fördjupningar, uti hvilka vattnet icke nedkommer brunfärgädt , icke heller, 

 till följe af omvexlande hastig fördunstning och häftiga regnflöden, blir stagnerande. Der- 

 emot torde gyttjeartade lager af betydliga dimensioner der förekomma, ehuru jag af re- 

 sandes berättelser icke har mig något särdeles derom bekant. 



Återgående efter dessa digressioner till de på förut beskrifne sätt uppkomna myll- 

 lagren, torde jag blott böra i största korthet redogöra för de mindre väsendtliga kemiska 

 bestandsdelarne och de oorganiska beståndsdelar, hvilka förekomina deruti, samt tillse hu- 

 ruvida dessa kunna gifva anledning till indelningar af olika arter myllor. 



Det är ganska påtagligt, att man måste kunna utdraga en stor mängd af kemiska 

 föreningar ur en så komplicera dt sammansatt massa som myllorna, hvilka under mikroskopet 

 förete, utom hela växtdelar, äfven sådana i alla grader af förmultning, en stor mängd 

 hela, förtorkade eller sönderdelade och delvis förvandlade och förmultnade djurrester, äf- 

 vensom ännu lefvande djurarter, och till största delen äro bildade af mångahanda så väl 

 växt- som djurätande djurarters träck, och uppblandade med mineralrikets alla arter för- 

 vittringsprodukter m. m. Jag torde derföre icke behöfva uppehålla mig dervid; men då jag 

 förut visat, att den vida förherrskande delen af den rätta myllan utgöres af djurträck, af 

 hvilken den af de växtätande djuren företrädesvis består af växtämnen och troligen större 

 eller mindre andelar proteinarta dt (eller chitinartadt?) djurslem, härflytande från dessa 

 djurarters väfnader, så måste detta djurslem under en eller annan form i myllan återfin- 

 nas. Djurträcken efter de djurätande djuren måste å andra sidan innehålla chitinrester 

 och andra svårupplösta djurväfnader och hornartade delar, hvarjemte urinsyra, som finnes 

 t. ex. i spindlarnes träck, och flera andra närstående qväfvehaltiga produkter under en 

 eller annan form kunna i myllorna uppsökas. Den stora myckenhet geléartade, elastiska, 

 ytterst fina gyttringar, utan ringaste spår af tydliga texturformer, som förekomma så väl 

 i dy- och gyttjelagren, som uti myllorna, och hvilka under mikroskopet visa sig icke rea- 

 gera för jodlösning såsom cellulosa, har jag derföre misstänkt vara dylika djurätande djurs 

 osönderdelade träckrester, helst just dylika gråaktiga formlösa massor i stor myckenhet 

 afsätta sig efter Infusoria och de lägsta djurformerna, hvilka lefva i vattenkärl utan till- 

 gång på vegetabilisk föda. Dessa ämnens kemiska natur har jag hitintills icke fått tillfälle 

 nogare utröna, men genom kemiska analyser torde man snart kunna med någorlunda till- 

 förlitlighet åtskilja flera af dessa svårlösta ämnen, såsom chitin- och likartade- från cellu- 

 lära- och korkartade väfnader m. m. 



