10 C. J. SUNDEVALL, 



Öfver beskaffenheten och omfånget af den allmänna, Anatomiskt-Fysiologiska 

 öfversigt af djurriket, som utgör arbetets uppränning och ursprungliga hufvudsak, skall 

 en kort innehållsförteckning af hela arbetet, med några strödda anmärkningar, lemna den 

 bästa upplysningen. 



I. Första boken omtalar Djurriket i allmänhet. Kapitlen 1-6 *) afhandla djurens 

 olikheter i anseende till delarnes beskaffenhet, antal, hopfogning m. m., vistelseorter, lef- 

 nadssätt, föda, rörelsesätt m. m., och innehålla flera utkast till djurens fördelning i större, 

 naturliga grupper efter dessa olikheter. Vi meddela något längre fram de hufvudsakliga 

 af dessa utkast, jämte flera som finnas strödda i hela arbetet. — Kap. 7-12 (midtuti 15) 

 Om Menniskans yttre delar; — 13-14 (17), Menniskans inre delar, jämförde med Dägg- 

 djurens. (Mycket att jämföra med III, kap. 1-4). Denna afhandling börjas (I, 13. 1) med 

 det för kännedomen om den tidens anatomi upplysande uttrycket: . . . "Isynnerhet äro 

 Menniskans inre delar okände, h vårföre vi måste lära känna dem genom jämförelsen med 

 andra djur, som visa den största likheten med henne". 



II. Om de Vertebrerade djurens yttre delar. Dessa djur kallas af författaren : djur som 

 hafva blod {evaijua; bloddjur) till skillnad från de öfriga, som han kallar blodlösa {ccvai/uct). 

 Kap. 1-4 (7) Yttre delarne hos de "vivipara fyrfota djuren" (d. v. s. Däggdjuren, hvilken 

 term vi ofta i det följande för korthetens skull begagna, ehuru den ej finnes hos Akisto- 

 teles); — 5 (8, 9) Om Aporna; — 6, 7 (10, 11) Ödlornas -yttre delar; — 8 (12) Fog- 

 larnes; — 9 (13) Fiskarnes; — 10 (14) helt kort om några Ormar, Annelider, Fiskar. — 

 I de sista kapitlen, 11, 12 (15-17) börjar afhandlingen om de Vertebrerade djurens in- 

 elfvor: luftrör m. m., mjelte, gallblåsa, njurar och blåsa, tarmkanal och mage. Hvarje 

 organ beskrifves hos alla eller några af de Vertebrerade djurklasserna. 



III. Fortsättning. Kap. 1, Generationsorganerna hos de Vertebrerade djuren; mycket 

 efter egna undersökningar och med citation af nu förlorade figurer; — 2-4 (1, 2) Blod- 

 kärlen, ganska speciellt, först efter 3:ne andra författare (Kap. 2), sedan efter egen un- 

 dersökning (Kap. 3, 4), hvarvid namnes, att flera andra författare hade afhandlnt samma 

 ämne. — 4 (5) Senorna {ytvQcc, neura; lat. tendines), hvilka sägas utgå från hjertat, samt 

 isynnerhet finnas omkring lederna och sammanhålla benen, men om hvilkas egentliga 

 bruk ingenting namnes. (De organer som vi nu kalla Nerver, omtalas ingenstädes 

 af Aristotelks). — Kap. 5 (6) Om fibrer, kort och otydligt. — Kap. 7 (6) Om Be- 

 nen och hela skelettet; — 8 (7) Brosken; — 9 (8) Hornartade delar: Naglar, Horn, 

 Näbb; — 10 (9) Hår, Hud, Fjädrar. — 11 (13) Hinnor och membranösa organer: hjer- 

 nans hinnor, pericardium, urinblåsa m. m. — 12 (16) Om köttet, ganska kort. Att 

 detta består af trådar upplyses genast i arbetets början (I, 1, 1). — 13-17 (17 och 

 följande) Afhandla i ordning: fett (talg och ister särskildt), blod, märg, mjölk, semen 

 masculinum. 



) Hur och i hela detta arbete följa vi den nyare kapitel-indelning, som blifvit uppgjord af Schneider, i hans 

 upplaga af 1811, emedan kapitlen deruti fördelas i paragrafer, hvarigenom ett citeradt ställe lättare kan åter- 

 finnas. Dessa kapitel äro äfven jämnare till storleken än de äldre och oftast vida bättre afpassade efter inne- 

 hållet. — Den äldre kapitelfördelningen anföres dock här, i innehållsförteckningen, inom parenthes, sålunda, 

 att: i första boken äro kap. 1-6 lika i båda fördelningarna; kap. 12 i den nya börjas midtuti 15 af den äldre; 

 14 i den nya börjas lika med 17 i den gamla o. s. v. — En tredje något olika indelning är sednare införd 

 af Bekker. I tredje boken äro dessa indelningar mest olika och förvillande; i fjerde boken äro kapitlen lika 

 hos alla författare. 



