OM ARISTOTELIS DJURARTER. 11 



IV 7 . Först om yttre och inre delarne hos de Overtebrerade ("blodlösa") diuren: 

 Kap. 1, hos Blötdjuren (Cephalophoda rec.); — 2, 3, Krustaceer; — 4, Skaldjur (Snäckor 

 och Musslor); — 5, Echini; — 6, "Tethyae och Acalephas". Alla dessa kapitel höra till 

 dem, hvaruti de särskilda djurarterna omständligare afhandlas och torde vara sednare be- 

 arbetade. De. omtala blott få arter, hvilkas organer och naturalhistoria utförligare be- 

 skrifvas. — Kap. 7, om Insekternas delar; — 8, Sinnesorgan erna, och — 9, Ljudet hos 

 djur af alla klasser; — 10, om Sömnen; — 11, om Könskillnader m. m. 



V. Af handlar generationen. I bokens början säger förf. att djuren här uppräknas i 

 omvänd ordning mot den som varit bruklig i de förra böckerna, så att han här skulle 

 först omtala de lägre djuren och derefter de högre; men denna ordning börjar ej förr än 

 med kap. 13 (15), hvarest äfven en utförligare och redigare framställning af enskilda ar- 

 ters och slägtens historia vidtager. Det tyckes häraf som om bokens sednare hälft samt 

 nämnda anmärkning i början, tillhörde en sednare omarbetning, men att första hälften 

 vore lemnad i sitt ursprungliga skick. Denna första hälft, kap. 1-12 (14) omtalar par- 

 ningssätt, -tid och -ålder, konception, drägtighet. födsel m. m. hos djur af alla klasser, 

 men tämligen oredigt och med talrika fabler och "man berättar". Generatio spontanea 

 antages för en stor del af djuren, hvarom mera längre fram. — Uti den återstående delen 

 af boken återkomma ungefär samma ämnen för de lägre djuren, med tillägg af beskrif- 

 ningar öfver dessas konstdrift för fortplantningens skull och af hvarjehanda naturalhisto- 

 riska skildringar: 13-16 (18) om Mollusker och Krustaceer; — 17-26 (32) om Insekter; — 

 27-28 (34) om Reptilier. 



VI. Fortsättning, om de högre djuren, till större delen ungefär på samma sätt som 

 i slutet af föregående bok. Kap. 1-9, om Foglarna, och deraf, kap. 3, om ungens utveck- 

 ling i ägget; — 10 (10, 11), de Vivipara fiskarna (Hajar etc); — 11 (12) Hvalar; — 

 12-16 (13-17), öfriga Fiskar; — 17-30 (18-37) Däggdjur. Här, t. ex. redan kap. 17, 

 omtalas menstruation hos Däggdjurens, och isynnerhet husdjurens honor. 



VII. Fortsättning: om Menniskans fortplantning och hvad dermed står i samman- 

 hang. Denna bok är den kortaste af alla. Hon slutar med partus och anses vara ofull- 

 bordad, hvilket är troligare än att slutet vore förloradt. 



VIII. Innehåller talrika speciella afhandlingar om enskilda djurarters lifsyttringar 

 och behofver, lefnadssätt, instinkter m. m. Kap. 1, om själsförmögenheter i allmänhet och 

 deras gradvisa utbildning genom djurriket; — 2, åtskilliga systematiska fördelningar af 

 Landt- och Vattendjur; — 3-13 (2-11) om födoämnen, genom alla klasser; — 14, 15 

 (12, 13) om foglars och fiskars flyttningar; — 16-19 (14-17), Vintersömn;— 20(18-20), 

 Vilkoren för djurens välbefinnande; — 21-25 (21-26) om Sjukdomar hos husdjuren, och — 

 26 (27) hos Bien; — 27, 28 (28, 29), om djurens olikheter efter olika länder eller vi- 

 stelseorter; — 29 (30), om deras smaklighet såsom föda. 



IX. Ar endast fortsättning af föregående bok, om instinkter och själsförmögenheter. 

 Kap. 1, om själsegenskaper och böjelser i allmänhet; — 2, 3 (slutet af 1, och 2), om 

 djurs vänskap och fiendskap: en högst egen samling af folksagor, med uppgift, såsom all- 

 män grund: att de djur äro fiender, som lefva af samma sort födoämnen och på samma 

 ställen. — Sedan, om djurens klokhet, instinkter, fortplantning, föda och lefnadssätt m. m. 

 som förut varit afhandladt. men här återkommer med nya speciella och naturalhistoriska 

 afhandlingar. Många sådana, som förut varit meddelade, återkomma nu, utförligare, eller 



