26 C. J. SUN DE VALL, 



Ännu nödvändigare blir det att noga efterse uppgifternas ursprung hos de något 

 yngre författarna, af h vilka en del knappt hafva annat att berätta än hvad de hemtat 

 hos sina föregångare, hvilka dock ej anföras, och hos hvilka en berättelse ofta är i hög 

 grad vanställd genom okunnighet i språket, eller afskrifternas felaktighet, anteckning ur 

 minnet, in. fl. orsaker. Hos Plinius förekommer understundom samma, ur Aristoteles 

 tagna historia på två ställen, men på olika sätt vanställd, så att man lätt tror dem vara 

 2:ne olika berättelser (se t. ex. längre fram, under Necydalis bland Insekterna). På an- 

 dra ställen har han sammanblandat ganska olikartade, lånade berättelser, i en enda (se 

 t. ex. under Cymindis, Foglar n:o 170; Aetiiyia, n:o 151 m. fl.), önskligt vore det, att 

 någon ville företaga sig en bearbetning af samtliga de gamla författarnas speciella Zoo- 

 logi, hvarvid det vore nödvändigt att gå i kronologisk ordning. 



Försöket att tyda de gamla författarnas, och isynnerhet Aristotelts djurnamn, är 

 ej nytt. Det gjordes redan af 1500-talets förnämsta zoologer: Gessner, Bélon och Al- 

 drovand. Den förstnämnde af dessa lemnar isynnerhet goda upplysningar, hemtade ur 

 hela den gamla och medeltidens litteratur, och ofta måste hans tydningar af namnen er- 

 kännas vara riktiga. Bélon har deremot ofta behandlat detta ämne ganska lösligen. Af 

 Wottons bearbetning har man ingen hjelp, då han blott hopsandar de gamles uppgifter 

 utan egen zoologisk specialkunskap och utan att citera de ställen, där hvarje uppgift är 

 att finna. — Artedis tydning af större delen af fiskarna tyckes höra till det bättre af 

 detta slag, men behöfver ånyo genomses. Något mera har blifvit gjordt sednare; hvaraf 

 en del, till 1816, upptages i Sträcks tyska öfversättning, och af spridda ställen hafva för- 

 klaringar blifvit gjorda efter den tiden, såsom af Cuvier och J. Muller, mest öfver fiskar; 

 af Wiegmann (Obs. Zool. crit. in Aristotelis . . .) öfver några Däggdjur. Billerbecks 

 och Glogers afhandlingar om några af Aristotelis foglar har jag ej kunnat få se. — 

 Emellertid återstår ännu mycket och dessutom saknas en allmän sammanställning af Ari- 

 stotelis Zoologi. Men då jag, för att erhålla upplysningar om forntida förhållanden med 

 afseende på några djurarter, blef föranledd att anställa en vidlyftigare undersökning hos 

 de gamla författarna, och isynnerhet hos Aristoteles, så ledde detta till en allmän un- 

 dersökning af samtliga de arter som han omtalar inom vissa klasser, och till ett noggrannt 

 studium af hela Aristotelis zoologi. Det blef nämligen snart tydligt, att både en när- 

 mare kännedom af hela arbetet, och en allmän öfversigt af alla närslägtade djur som der- 

 uti omtalas, behöfdes, för att med någorlunda säkerhet kunna bestämma de särskildta 

 namnen och bedömma det som anföres om dem. — För detta ändamål måste allt som på 

 spridda ställen säges om hvarje djurart, utskrifvas och hopsamlas på ett ställe så, som 

 synes af den följande speciella framställningen, och för att bespara andra samma besvär, 

 har jag ansett värdt att publicera det som blifvit färdigt. Jag vågar hoppas att någon 

 annan fortsätter med det öfriga. 



Uti den speciella framställning, som här lemnas, är hvarje uppgift jämförd med och 

 direkte öfversatt från grekiska originalet. Ehuru omsorgsfullt de öfversättningar äro gjorda, 

 som strax nedanför nämnas och som flitigt blifvit begagnade, så visa de dock ganska ofta 

 afvikelser från eller misstag om originalets mening, Detta har oftast händt till följe af 

 otillräcklig zoologisk kännedom vid tolkningen af författarens ofta otydliga skrifsätt. Man må 

 nämligen ej här vänta sig en så jämn och tydlig framställning som t. ex. hos Xenophon, 

 Herodot, eller framför alla, jEsopus; tvärtom är meningen ofta så hopdragen och för- 



