38 C. J. SUNDEVALL, 



26. EÅetög (Elius; lat. Glis). VIII, 19. 2: Äfven Elius ligger i ide uti sjelfva tra- 

 den och är då ganska fet 



Detta är allt som anföres om detta djur, hvilket dock, såsom vintersofvande i träd, ej kan vara annat än 

 en art af slägtet Myoxus (troligen Sofråttan, M. glis, som tillhör södra Europa). Andra gamla författare anföra 

 dessa arter med samma namn, ehuru ofta något förändradt. 



27. Mvg (Mus). Mus eller Råtta. I, 1. 11: bygger sig ett bo. — III, 1. 15: har 

 cotyledones i uterus (liksom Pecora). 



VI, 30. 1: Mössens förökelse är högst förvånande både för mängden och hastigheten. 

 Ty då en drägtig hona en gång blifvit innestängd i ett hirskärl, som kort tid derefter 

 öppnades, så funnos deruti 120 Möss. [Hade de väl lefvat utan vatten]. Tvifvelaktig 

 synes äfven både uppkomsten och förstörelsen af de Möss som visa sig på åkerfälten; . . . 

 en otalig mängd åkermöss förstöra ibland nästan hela skörden; och detta sker så hastigt, 

 att mindre jordägare, som den ena dagen sett att skördetiden vore inne, funnit alltsam- 

 man uppätet då de följande dagen ditfört skördefolk. — ibid. § 2: Men lika hastigt för- 

 svinna Mössen, ty på få dagar äro de fullkomligt borta, ehuru menniskor under den fö- 

 regående tiden icke kunnat fördrifva dem, h varken med rökning eller gräfning eller fångst, 

 eller genom att utsläppa svin; ty dessa uppgräfva råtthålen. Äfven räfvarna och isyner- 

 nerhet vesslorna förstöra Möss; men de kunna ej hindra deras hastiga och ymniga för- 

 ökelse. Detta förmår ingenting annat än häftiga regnskurar; men då sådana påkomma, 

 försvinna de hastigt. — § 3: Uti en drägtig råtta, som blef öppnad på ett ställe i Persien, 

 funnos ungarna af honkön redan vara drägtiga. Några säga och försäkra att de blifva 

 drägtiga utan parning, om de blott få slicka i sig salt. . . . Men många sorter möss finnas. 



(Fortsätta, af föreg.) I Egypten hafva Mössen hårda hår, liksom Igelkotten. Där finnas 

 äfven andra, som gå på två fötter; ty de hafva de främre helt små och de bakre långa. 

 Dessa finnas i stor mängd. 



VIII, 8. 1: Mössen dricka lapande. — VIII, 27. 5: I Arabien finnas Möss som äro 

 mycket större än åkersorkar, med framfötterna spannlånga; men bakfötterna hafva denna 

 längd till tårnas första led. — ibid. § 7: I Libyen dricka djuren mera om vintern än om 

 sommaren. Ty då det om sommaren ej plägar regna där, så äro de vanda att ej dricka 

 då. Mössen dö till och med om de dricka. — VIII, 19. 1: Den hvita, pontiska Råttan 

 ligger i ide (liksom Elius och Björnen). — IX, 36. 6: De pontiska Råttorna idisla (ehuru 

 de hafva tänder, ofvan och nedan lika). 



Namnet Mus ((.ivg) är enskildt namn för den lilla husråttan, Mus musculus; men användes, liksom i andra 

 språk, såsom generiskt namn för små gnagare i allmänhet. De större Hypudaei (//. amphibius m. fl.), och sannolikt 

 äfven Hamstern (Uricetus), benämnas af Aristoteles Akerråttor, Fältmöss ([iveg aQVQCtioi). Intet spår finnes af 

 kännedom ,om de större husråttorna (M. rattus och decumanus), hvilka långt sednare kommit till Europa. — De 

 Egyptiske Mössen (i slutet af VI, 30. 3) äro Mus (Acomys) cahirinus, med tagglika hår, och ,den i Egypten 

 vanlige Dipus cegyptius, med lä ngn bakfötter. (Denna strof har någon likhet med berättelsen om Mössen i Libyens 

 sandtrakter hos Herodot, II, 192, men är dock ej lånad derifrån. Där omtalas en Dipus, en Erinaceus eller 

 Acomys, samt Ctenodactylus massoni, tydligen från Cyrene). Den art, som Aristoteles omtalar från Arabien, är 

 sannolikt Scirtetes aulacotis Wagn., som är en af de största bland Springmössen, men hvars beskiifning blifvit van- 

 ställd af resande. — De pontiska Mössen äro för mig obestämbara; men de som ligga i ide, torde möjligtvis 

 vara någon Myoxus-art, och med dem som sägas idisla, kan möjligtvis menas någon Spermophilus eller Aretomys, 

 som man sett röra läpparna, liksom Haren, äfven då han ej äter. För öfrigt inser en hvar hvad som är fabler i 

 dessa berättelser om Mössen. 



28. Aäxa^ (Latax). I, 1. 6: Vistas och lifnärer sig i vattnet, men andas luften 

 och ynglar på land, samt har fötter (liksom Enydris); — VIII, 7. 5: söker sin föda om- 



