58 C. J. SUNDE V ALL, 



IV r , 8. 6: Då inan jagar Delfinerna och har tätt omringat dem med ekstockar, samt 

 från dessa uppväcker ett buller i hafvet, så gör detta att de fly och springa på land, 

 och blifva tagna, förvirrade af bullret, och likväl hafva de intet synligt verktyg för hör- 

 seln. — IV, 9. 4: Afven Delfinen ger ett läte då han kommer upp i luften, men på an- 

 nat sätt än de förutnämnde (fiskarne). Han har nämligen röst, ty han har lunga och 

 luftrör; men tungan är ej fri och han saknar läppar, och kan således ej artikulera lätet. — 

 IV, 10. 5: Delfinerne och Balaena och alla som hafva blåshål, sofva med blåshålet öfver 

 vattnet, hvarigenom de andas, lätt rörande fenorna. Några hafva till och med hört Del- 

 finen snarka. — V, 4. 2: Delfinerne och alla Hvalarne paras på samma sätt (som brosk- 

 fiskarne, med motsatta buksidor) .... och fortfara hvarken lång eller kort tid. — V, 25. 3: 

 I hafvet mellan ^Egypten och Cyrene finnes en liten fisk, som kallas Phthir (Lus), som 

 alltid åtföljer Delfinen, och blir ganska fet, emedan han har riklig föda af dennes jagt. — 

 VI, 11. 1 (jämf. ofvan, art. Cetus): Delfinen föder en unge, eller någon gång två. — 

 Ibid. 2: Man har till och med sett Delfinen sofva med näbben öfver vattnet och hört 

 honom snarka. Både Delfinen och Phocaena hafva mjölk och dägga ungarna, hvilka de, 

 då de äro små, taga in uti sig [s-såé/o^rai; här menas dock troligen att de: hafva burit 

 dem in uti sig, då de voro små; men både perf. och aor. saknas af åé/o/uar.]. Del- 

 finens ungar tillväxa hastigt, ty med 10:de året äro de fullvuxne [här menas väl 10:de 

 månaden]. Hon är drägtig 10 månader och föder endast om sommaren. Det händer äf- 

 ven att Delfinen ej synes under 30 dagars tid under hundstjernans uppgång {vnb xvvct; 

 Juli, Augusti). Han följer ungarna länge och älskar dem mycket. Han lefver länge: 

 man har sett dem som lefvat 25 till 30 år; ty fiskrarna pläga hugga märken i stjerten 

 på en och annan och släppa dem, för att deraf lära känna deras ålder. 



VIII, 2. 3: Mest afvikande från vanliga förhållanden är Delfinen och . . Phalama och 

 Hvalarne i allmänhet . . som hafva blåshål ... de kunna ej rätt väl räknas hvarken till 

 landtdjuren eller vattendjuren . . ty vattnet intaga och utkasta de genom blåshålet, och 

 luften, genom lungan. De hafva nämligen denna del och andas; hvarföre en Delfin, som 

 fastnar i ett nät, snart qväfves och dör. Men utom vattnet lefver han länge, suckande 

 och snyftande, liksom andra djur som andas; och sofvande har han näbben öfver vattnet 

 för att andas. ... — VIII, 4. 3: Här uppräknas Delfinen bland de fiskar som blott lefva 

 af kött (rof). — Ibid. 4: Om ej han liksom de öfrige Hvalarne och Hajarne hade mun- 

 nen undertill, så skulle få af de mindre fiskarna blifva öfriga, ty Delfinens snabbhet och 

 glupskhet äro förvånande. — VIII, 15. 3: Utom Delfinen och Phocaena finnas inga stora 

 djur i Svarta hafvet (som har drickbart vatten), och Delfinen är där liten. 



IX, 35. 1: (Här berättas några sagor om Delfinens mildhet, hjelpsamhet, kärlek till 



barn, förstånd o. s. v.). — Ibid. 2: Afven om hans snabbhet berättas otroliga saker, ty 



han anses vara det snabbaste af alla djur, och springer öfver masterna på stora skepp . . . 



(Detta anses isynnerhet hända då de förföljt andra fiskar till stort djup och åter måste 



med pilens hastighet ila mot ytan, då de ej kunna hejda sig i farten..). Hanne och hona 



lefva parvis tillsamman. Ovisst är hvarföre de springa upp på land, ty de sägas göra 



detta understundom, . . utan anledning. 



Här omtalas en Delfin-art, som sannolikt Kr de nyares Delphhms delphis, hvilken uppgifves vara allmän 

 i Medelhafvet och af Nokdmann, Fn. Pontica, säges finnas i Svarta hafvet. Han tyckes hafva varit ganska allmän 

 i Archipelagen och väl känd af fiskrarna. Att några sagor berättas till slut (i* 9:de boken) efter de för öfrigt 



