OM ARISTOTELIS DJURARTER: DÄGGDJUR.' 59 



ganska goda uppgifterna, bör ej förefalla besynnerligt. Det torde väl vara sannolikt att författaren sjelf kan hafva 

 haft något exemplar till undersökning, ehuru han säger munnen sitta under hufvudet samt blåshålet på ryggen, 

 hvanned dock kan menas öfre sidan. Af Delfinens uppräknande bland fiskarna (VIII, 4. 3) och af några andra 

 ställen synes, att det ej varit lätt för författaren att arbeta sig ifrån den vanliga föreställningen, att Hvalarna voro 

 fiskar. Sannolikt har Aristoteles sjelf först insett deras betydliga olikhet med dessa djur. — Den lilla fisk, som 

 omtalas under namn af Lus (V, 25. 3), är en Echencis (remora eller annan art) som plägar åtfölja alla Hvalar, 

 Hajar och större Sköldpaddor, sittande fästad vid deras kropp, och som lefver af deras exkrementer, hvilka han 

 märker och hastigt uppfångar så snart de afgå, h varefter han åter lika hastigt sätter sig fast. Jag har sjelf ofta 

 sett detta. Dereinot är den fisk, som författaren kallar Echeneis (II, 10. 3), troligtvis något helt annat. 



G7. <Pc6.<utt>u (Phocaena), Tu in lare. VI, 11. 1: Phocama förhåller sig som Delfi- 

 nen (föder en lefvande unge), och liknar en liten Delfin, samt finnes i Pontus (Svarta. 

 hafvet). Den skiljer sig från Delfinen genom mindre storlek, men bredare rygg. Färgen 

 är blå. Men många räkna Phocaena till Delfinslägtet. — Ibid. 2: (se under Delphinus). — 

 VIII, 15. 3: (se under Delphinus). 



Tu ml aren, Delphinus phoccena, anföres af Nohdmann, Fn. Pontica 65, såsom allmän i Svarta hafvet, och 

 sedd ända upp i Masotis vid Azov. Att Aristoteles säger honom vara blå till lärgen (xvavoöv) torde bero på 

 oriktiga uppgifter. 



68. $aAttiva (Phalaena; lat. Balaena)? I, 4. 1: har blåshålet i pannan. — Vidare 

 namnes Phalaena tillsammans med de öfriga hvalarna på flera ställen som förut äro an- 

 förda, nämligen: III, 16. 1: har spenar och mjölk (se Cetus); — IV, 10. 5: sofver med 

 blåshålet öfver vattnet (se Delphinus); — VI, 11. 1: (jämf. Cetus, samt dessutom:) Pha- 

 lsena föder 2 ungar och aldrig flera, men understundom blott en. — VIII, 2. 3: (se un- 

 der Delphinus). 



Storleken angifves ingenstädes af Aristoteles, ej heller stället hvarcst Phalaena finnes. Detta sednare 

 måste dock vara Medelhafvet, emedan djuret synes hafva varit temligen bekant, hvilket kan inses af den bestämd- 

 het hvanned författaren yttrar sig om antalet af ungar, samt deraf att det namnes på mänga stallen och af andra 

 författare. Uti en af .Esopi fabler (Delphini et Cobius) omtalas "Phahenae" såsom stridande med Delfinerna. Det 

 är ej sannolikt att ARISTOTELIS kännedom deroin skulle, såsom man trott, härleda sig från personer som äterkommo 

 efter att hafva deltagit i NEARCHS resa på indiska hafvet; ty denna resa slutade först i Februari 325 f. C. f., 

 kort efter ALEXANDERS egen återkomst med armeen till Babylon. Men vid denna tid hade Aristoteles redan 

 långe haft sitt arbete färdigt och i fall han då hade deruti infört nya underrättelser om Phalama, så hade de in- 

 kommit på ett enda ställe, och ej utminuterade på G ställen, hvarest vanligtvis blott namnet finnes jämte andra 

 hvalarters namn; ty blott pä 2:ne ställen anföres någonting särskUdt om Phalaena, nämligen I, 4. 1 och det sista 

 stället uti VI, 11. 1. Vi måste således antaga, att åtminstone det mesta som anföres om detta djur, var skrifvet 

 vid bokens första författande, och att Pfaalena svårligen kan vara annat än en i Medelhafvet förekommande Hval. 

 Sannolikt utmärker detta namn en eller flera af de stora Delfin-arter som blifvit funna derstädes, såsom llyperoo- 

 don (D. bayeri llisso), D. tursio, globiceps och orca Schl. Möjligtvis har man med namnen Phalaena och 

 Cetus ömsom betecknat hvarje hval som var större än Delfinen och ej sä allmänt visade sig. — Af yttrandet (I, 

 4. 1) att blåshålet sitter i pannan {ev zco fitTomo)), till skillnad från det hos Delfinen, som säges sitta på ryg- 

 gen, har man slutat att har är fråga om Kachelotten (Physeter) och denna mening har blifvit bestyrkt deraf 

 att PLINITJ8 (IX, kap. 3, 4 och (J) tyckes kunna tala om Pliyseter under namn af Bahena, som han känner 

 genom berättelsen om Alexanders flotta, och uppgifver hafva en ofantlig storlek. Men af Plinii öfriga berättel- 

 ser om "Balaena" och "Physeter" synes tydligt alt han dermed menar stora hvalar i allmänhet och att. han under 

 Bannet Balaena afskrifver Aristotelis uppgifter blandade med andra, nyare. Uppgiften om blåshålets läge härle- 

 der sig utan tvifvel fiän sjömän eller fiskare, och kan svårligen antagas bevisa någonting. Dessutom sitter biås- 

 hålet hos Physeter ej i pannan, utan främst pä nosen. 



69. Mvanxijog (Mysticetus). III, 10. 13: Vidare har Mysticetus inga tänder i 



munnen, utan här som likna svinborst \\ likhet med den nyss förut omtalade haren, som 



äfven har liar i gommen]. 



Ingenting mera namnes om detta djur hos Aristoteles och ej heller, så vidt jag vet, hos andra författare, 

 annat än detta samma ställe, afskrifvet pä hvarjehanda olika sätt. C. Gessner anser denna Mystiee.tus för den- 

 samma som Grönlandsh valen, hvilken, oaktadt Artedis tvifvel, af Linné benämnes Bältena mysticetus. Jag 

 måste sä vida gilla denna fisigt, att sannolikt en art af Linnés slägte B a la- na här menas; dock troligen af de 



