62 C. J. SUN DE V ALL, 



II. Foglar *). 



Om foglarna i allmänhet hafva vi förut (sid. 19 och följ.) omtalat det som af Ari- 

 stoteles anföres med afseende på deras systematiska plats (I, 1. 6 och I, 5. 7). Dess- 

 utom förekomma flera yttranden med afseende på enskilda organer eller funktioner, såsom 

 att de äro äggläggande, hafva fjädrar, eller näbb, eller 2 fötter eller andas med lungor 

 o. s. v., samt isynnerhet följande utförligare, allmänna beskrifningar: 



II, 8. 1: Afven foglarna hafva några delar lika med dem hos de hittills ointalade dju- 

 ren, såsom hufvud, hals, rygg och kroppens undre delar och det som motsvarar bröstet. 

 Vidare: 2 fötter såsom menniskan . . . fastän de böja dem bakåt liksom de öfriga djuren, 

 såsom vi förut nämnt (II, 1. 6', hvarest detta jämte nästa strof i korthet anföres). Men de 

 hafva ej händer eller framfötter, utan vingar, som äro dem egna bland djuren. De hafva 

 äfven ett höftben, som liknar ett lårben: stort och framskjutande ända under midten af 

 buksidan, så att man skulle kunna tro det vara ett särskildt lär, och att låret mellan 

 (detta och) skenbenet vore en annan del [vi hafva förut omtalat denna oriktiga åsigtj. . . . 

 § 2: Alla foglar hafva många klor . . ty de flestes tår äro åtskilda; men de simmande 

 äro simfotade {c,hyaponoSa , steganopoda), men hafva ledade och särskilda tår. De som 

 flyga högt äro alla 4-tåiga; de flesta hafva tre framåt och en bakåt i stället för häl (!); 

 inen några få hafva två framåt och två bakåt, såsom Jynx. ... § 3: Foglarne hafva mun, 

 men egendomlig: en näbb utan läppar och tänder; ej heller öron eller näsborrar; men 

 öppningarna för det sednare sinnet finnas i näbben, för det förra i hufvudet. Alla hafva 

 två ögon, såsom andra djur, men utan ögonhår. De tunga (foglarna) blunda med undre 

 ögonlocket; alla blinka med en hud som går ut från ögonvrån, men Ugglorna äfven med 

 öfre locket. ... De hafva livarken fjäll eller hår, utan fjädrar; — § 4: men hvarje fjäder 

 har ett skaft. De hafva ej svans, utan stjert {oQ^onuyiov; orropygium), som hos de 

 långben ta och de simfotade är kort, hos de öfriga lång. Dessa sednare hålla under 

 flygten fötterna mot buken, men de kortstjertade sträcka dem bakut. Alla hafva tunga, 

 men af olika beskaffenhet. Näst menniskan utsäga några fogelslägten bäst bokstafsljud, 

 och sådana äro isynnerhet de bredtungade. Epiglottis saknas hos alla äggläggande djur; 

 men de sammandraga och utvidga öppningen så att intet tungt ämne kan komma ned 

 i lungan. — § 5: Några fogelslägten hafva sporrar; men inga hafva på en gång sporrar 

 och krokiga klor. . . . 



II, 11. 4 till 8: (om lefvern och blindtarmaina). — II, 12. 14: Foglarna hafva de inre 

 delarna olika både med hvarandra och med de öfriga djuren. Några hafva framom ma- 

 gen en kräfva (nQOAoftov), såsom Hönsen och Dufvorna. Kräfvan är en stor och ihålig 

 hud, i hvilken födan först ingår, då den är oberedd ... — § 15: De fleste hafva en köt- 

 tig och tät mage, inuti hvilken är en stark hud, som kan skiljas från det köttiga (in. m. 

 om olika beskaffenhet af magen). — VI, 1. 1 och 2 omtalas äggens antal (utfördt på 

 sina ställen); äggläggningstid, mest om våren etc. — VI, 2: Äggens beskrifning, innehåll, 



*) För att icke få ett alltför stort antal fogelnamn uppförda under rubriken obestämda, liar jag, tillhopa med 

 de v. p. 90 säkert kända eller bestämbara, uppräknat omkring 40, som väl äro till arten obekanta, men som 

 dock kunna säkert hänföras till vissa sliigten eller familjer (t. ex. u:o 6, 7, 12 — 14), samt ungefär 20, som 

 blott kunnat med någorlunda sannolikhet bestämmas, hvilka sistnämnda anföras med ett ? näst efter namnet 

 (t. ex. n:o 43 — 50). — Härigenom återstå blott de sista 23 (mo 153 och följande) såsom alldeles obestämda. 



