64 C. J. SUNDEVALL, 



Cenchris. — VIII, 14. 6: I allmänhet äro Roffoglarna korthalsade och bredtungade och 

 efterapare (mimetica). En sådan är Papegojan . . . 



a) Nattroffoglar (eller Ugglor; jfr. under sp. 1). 



1. rXctv£ (Glaux; lat. Ulula v. Noctua), Uggla. I, 1. 12: de lefva om natten 

 (vvxTépofiia); — II, 8. 3: blinka äfven med öfre ögonlocket; — II, 11. 4: Mjelten är 

 ganska liten; — II, 12. 15 och 17: Matstrupen är nedtill vid; — blindtarmarne två. — 



VIII, 5. 2: några af Nattfoglarna äro krokkloiga, såsom Nycticorax, Glaux, Bryas... 

 äfven Eleus, iEgolius, Scops. ... Dessa tre (sednare) likna h varandra till utseendet och 

 äro köttätande. — VIII, 18 (i slutet): ligger i dvala några dagar om vintern. — IX, 2. 3: 

 är fiende med Kråkan; . . . äfven med Orchilus. Om dagen flyga småfoglarna omkring 

 Ugglan, då de sägas beundra henne, och rycka (henne i fjädrarna); h vårföre ock fogel- 

 fängare bruka Ugglor för att fånga allehanda sorter småfoglar. — IX, 23. 1: Glaux, 

 Nycticorax och de öfrige som icke kunna se om dagen, jaga om natten; men icke hela 

 natten, utan blott om aftonen och i gryningen. De fånga Möss, Ödlor, Sphondyler och 

 andra sådana mindre djur. — (Om sättet att fånga Glaux, se under n:o 2). 



I det här anförda finnes tydligen en blandning af uppgifter om Glaux (Ugglan) såsom föreställande 

 hela Uggleslägtet, med andra om en särskild art af Uggla under samma namn af Glaux. Se vidare härom 

 efter n:o 10. 



2. Sirög (eller corog, Otus). VIII, 14. 6: flyttar bort om hösten med Vakteln; . . . 

 Otus liknar Glaux och har fjädrar vid öronen; några kalla honom äfven Nycticorax; 

 han är en elaking (xoftaÅog) och efterapare, och kan fångas, liksom Glaux, om man dan- 

 sar framför honom, då den andre jägaren går omkring [och griper honom bakifrån?]. 



3. NvxTtxoQccg' (Nycticorax; Nattkorp): är densamme som Otus (se Otus). — II, 

 12. 17: har 2 blindtarmar. — VIII, 5. 2 och IX, 23. 1 (se Glaux). 



4. £x(6y (Scops; lat. Asio). VIII, 5. 2: är mindre än Glaux (etc. se Glaux). — 



IX, 19. 7: En del finnas alltid, vid hvarje årstid, och kallas Aiiscops (alltid-uggla) samt 

 äro odugliga till mat; andra ses understundom om hösten under en eller annan dags tid 

 och äro ätliga. . . . Dessa skilja sig från de förra (alltid qvarblifvande) endast genom sin 

 tjocklek; och dessa äro tysta; de förra gifva ljud. Om deras ursprung är ingenting be- 

 kant, utom det att de komina under vestanvind; men detta är tydligt. 



5. Aeigxcoy (Aiscops; Alltid-uggla), se Scops. 



6. EAbög (Eleus, eller hellre tXuog, helius, palustris). Uppräknas bland ugglorna 

 VIII, 5. 2: är större än en tupp. iEgolius liknar honom, och båda fånga skator. — Sä- 

 ges, IX, 2. 6: vara fiende till Crex. 



7. AiywXiog (Aegolius; skrifves äfven atrcoÅiog, aitolius)? VIII, 5. 2 (se under fö- 

 regående). — VI, 6. 2: iEgolius lägger ända till 4 ägg. — IX, 2. 4: äter Calaris [n:o 

 162J. — IX, 16. 5: iEgolius jagar om natten och synes föga om dagen. Äfven denne 

 bebor klippor och bergshålor, "ty han har ett dubbelt lefnadssätt" (?). Till sinnesarten är 

 han närig och flitig. 



8. Byväg (Bryas; lat. Bubo. Skrifves äfven Bvctg, Byas). Se ofvan, vid Glaux, 

 VIII, 5. 2 och vidare: han liknar ugglan till utseendet men örnen till storleken. 



