OM ARISTOTELIS DJURARTER: FOGLAR. 71 



vara "ett eller högst två"). — VIII, 5. 1: Af Gamar finnas två sorter: den ene är mindre 

 och hvitare; den andre större och mera gråaktig. (De uppräknas här bland köttätande 

 foglar). 



Den större är Vultur fulvus, den mindre Neophron percnopterus. 



34. Aiyvmog (Aegypius)? IX, 2. 6: iEsalon och iEgypius äro fiender: — Ibid. 9: 



/Egypius och iEsalon äro fiendtliga mot h varandra, ty båda hafva krokiga klor [d. ä.: de 



äro roffoglarj. 



Detta är allt som säges om jEgypius, hvaraf man ej får veta någonting annat än att lian är en roffogel. 

 Itedan Homerls säger på ett par ställen att han är krok-kloig (ya/nxpcovu^), och sednare författare anse lionom 

 dels för en Öm, dels, och isynnerhet, för densamme som Gyps. 



2:o Oscines (Tättingar). 

 Dessa finnas väl ingenstädes utmärkta såsom en egen grupp eller ett "stort slägte"; 

 men då författaren på flera ställen talar om insektätande foglar (gxcoÅijxoyjayo/) , h var- 

 med blott menas att de lefva af larver och insekter, utan afseende på formen, så inträffar 

 dock, att största antalet af Oscines, jemte en del af Volucres, vanligen blifva de som 

 omtalas. Isynnerhet uppräknas många Oscines under detta namn, VIII, 5. 3*), samt så- 

 som Acanthophaga (axav&o<payct, som förtära tistelfrö) ibid. § 4. På detta ställe om- 

 talas slägtet Picus under namn af Scnipophaga (sxvwiocpccyci, livarom vi tala längre 

 fram, art. Cnips, bland insekterna). — IV, 9. 9: En del småfoglar sjunga olika med 

 sina föräldrar, i fall de hafva blifvit uppfödda af andra och då hafva hört andra fogel- 

 sorters sång. 



35. Kc/Xri (Cichla; lat. Turdus), Trast. VI, 1. 3: Trastarne bygga sina bon, lik- 

 som Svalorna, af gyttja, på höga träd, efter h varandra, tätt ihop, så att de äro såsom 

 en kedja af bon. — VIII, 5. 7: (är så stor som Pygargus. Se bland Vadarna). — VIII, 

 18 (i slutet): ligger i dvala om vintern (flyttar ej bort). — IX, 18. 2: Af Trastar finnas 

 tre arter: Ixoborus, som ej äter annat än fogellim (viscus) och kåda, och är så stor 

 som en skata (xittij). En annan är Trichas, som har stark röst och är så stor som 

 Merula. Den tredje, som några kalla Ilias, är minst af alla och mindre brokig. — IX, 

 36. 2: Af ven Trasten ändrar färg, och är om vintern fläckig (i^a^a), om sommaren brokig 

 omkring halsen; men lätet förändras ej. 



Såsom synes, är namnet Cichla ett allmänt slägtnamn för de grå och fläckiga trast-arterna, men torde 

 dessutom, liksom nu för tiden namnen Trast, Drossel, Merle, Thrush, oftast beteckna Turdus musicus. Första upp- 

 giften är sammanblandad, emedan det är T. musicus som besmetar sitt bo, ehuru blott inuti, med en massa som 

 liknar lera eller gyttja; deremot är det T. pilaris, som bygger kolonivis, tätt tillhopa i höga träd, ehuru visst icke 

 i form af en kedja. Denna uppgift är dock ganska märklig, emedan den tyckes visa att Turdus pilaris fordom 

 har byggt i mängd någonstädes i Grekland eller Macedonien eller nära derintill. Nu anses han blott komma till 

 Grekland under sträng vinter och ej bygga sydligare än i mellersta Tyskland. Att nå»;on trast ligger i dvala är 

 naturligtvis falskt, och vid berättelsen om färgförändringen tyckas årstiderna vara förväxlade, ty de arterna, som äro 

 mest brokiga omkring halsen, T. pilaris och iliacus, lära väl isynnerhet ses där om vintern. 



36. I&fiögog (Ixoborus, Viscusätare). Se under Cichla. — Är tydligen Turdus 

 viscivorus. 



*) Spiza, Struthus, Batis, Chloris, ^Egithalus, Spizites, Sycalis, Melancoryphus, Pyrrhulas, Erithacus, Epilais, Oestrus, 

 Tyrann us ; Anthus, Orospizus, Basileus (spermologus). 



