OM ARISTOTELIS DJURARTER: FOGLAR. 77 



hästens läte och skrämmer honom i det han flyger upp samt förjagar honom sålunda; 



men om hästen får honom fast så dödar han honom. Anthus bor vid floder och kärr, 



har vacker färg och föder sig godt. — IX, 2. 10: Är ovän med Acanthis och iEgithus. — 



IX, 13. 1: Åfyen många som hafva skilda tår lefva omkring vattnen, såsom Anthus, 



omkring floderna. Han har vacker färg och föder sig lätt. 



Vistandet på betesmarker och vid vatten, samt första uppgiften tyckas tillsamman utmärka en art af Mo- 

 tacilla eller Anthus; och dä författaren, tvärt emot sin vana, uppger att färgen är vacker och upprepar detta på 

 tvä ställen, sä måste Anthus verkligen vara en utmärkt vacker fogel. Jag anser honom således utan tvifvel för 

 AfotaciUa flava (tillsammans med M. boarula), på hvilken allt det anförda, som ej är folksaga, ganska väl passar. 

 Uppgiften att hon har dåliga ögon torde komma deraf att Mot. flava är föga skygg. 



63. JZ/oiviAog (Schoenilus)? namnes blott VIII, 5. 7, bland små foglar, som lefva 



omkring floder och sjöar, och som vippa på stjerten. (Jämför Pygargus och Cinclus, 



n:o 123 och 124). 



Denne fogel anses af Bélon vara de nyares Tringa maritima, som om vintern kommer i stor mängd till 

 Fransyska kusten och som dä äfven säges visa sig i Grekland. — Gessner lemnar honom obestämd under namnet 

 Junco, h varmed Gaz.v öfversätter Schoenilus; men anför, att nyare grekiska författare skrifva namnet o%oivixXog 

 (Schoeniclus), samt omtalar Turners gissning, att det kunde vara Säfsparfven (Emberiza schoeniclus L.) till följe 

 af dennes vistande bland säf (oyoivng, lat. Juncus). Denna sednare gissning har blifvit i allmänhet antagen, ehuru 

 den ej kan vara riktig, ty Säfsparfven springer ej omkring vattnen och vippar pä stjerten. Bélons antagande 

 kunde vara rimligare; men det är föga troligt att man då fastade nog uppmärksamhet på den nämnda oansenliga 

 fogeln, för att med ett eget namn skilja honom från de öfriga små Tringfe, som kommo till Greklands kuster. 

 Äfven hos oss har ej landtfolket egna namn för dessa små arter. Deremot kan man ej undgå att märka, att det 

 som säges om Schoenilus fullkomligt passar för Sädesärlan, Motacilla alba, som nästan blott om vintern finnes 

 i Grekland och således mindre än hos oss vistas invid husen, utan springer omkring vattnen liksom Tringae och 

 rör n°> stjsrtsu vida starkare än någon af dem. — I fall Schoenilus icke är Sädesärlan, så namnes denna alldeles 

 i^Ke af A ristoteles; men det skulle i sanning vara underligt om han, då han skref om små foglar, som finnas om- 

 kring vattnen och som vippa på stjerten, ej skulle hafva erinrat sig denna, som vida mera än de flesta andra små- 

 foglar är egnad att ådraga sig uppmärksamheten och isynnerhet gör detta långt mera än Tringae. Ett skäl mera 

 för denna tydning af namnet är, att Cinclus, som namnes jämte Schoenilus och tydligen utmärker de små Trin- 

 gerna, särskildt säges vara liksom stympad baktill, d. ä. : han har kort stjert. Dervid framställer sig sjelfmant fö- 

 reställningen, att Schoenilus bör vara en fogel med längre stjert, såsom Sädesärlan. Andra grekiska författare, som 

 skiifvit efter Aristoteles och under medeltiden, omtala visserligen denna fogel (Sädesärlan) under andra namn: 

 Sisura, Cillura, Cinura, Sisopygis (geigsQcc, xiXXHQOg, xivsQa, geignnvyig), hvilka alla äro hemtade af rörelsen 

 med stjerten; men detta hindrar ej, att ännu ett eller flera varit brukliga i Grekland och Macedonien. I de flesta 

 språk har denne fogel flera namn: hos oss kallas han: Arla, Sädesärla, Kingärla, Vippstjert, Gatugrim, Isspjerna m. m. 



64. *Ztii±cc (Spiza;.lat. Fringilla), Bofink. II, 8. 2: Är till storleken lika med 

 Jynx. — VIII, 5. 3: (uppräknas såsom insektätande). — IX, 8. 5 (slutet): Vistas om som- 

 maren på varma, om vintern på kalla ställen (!). 



Af dessa uppgifter skulle väl ingen kunna gissa hvad Spiza är; men en tradition, som torde få anses fullt 

 säker, har bestämt att detta allmänt bekanta namn utmärker vår Fringilla ccelebs. Fogeln har äfven varit kallad 

 ouiva och aixivog (Spinus), t. ex. af Athen^us, II, kap. 70. 



65. JiTQH&bg (Struthus; lat. Passer), Gr aspar f. II, 11. 8: Gallan sitter vid tar- 

 men. — II, 12. 16: har stor ventrikel, såsotn de flesta småfoglar. Blindtarmarne äro 

 ganska små. — III, 9. 11: fjädrarne hvitna ibland af kölden. — V, 2. 2: parningen sker 

 hastigt, — VIII, 5. 3: (uppräknas bland insektätande foglar). — IX, 8. 5: Om Gråsparf- 

 ven säga några, att hannarna lefva blott ett år, hvilket de sluta deraf att om våren sy- 

 nas inga som riktigt hafva det svarta på hakan, och att de få det sednare (på året), lik- 

 som om inga blefve öfver från förra året, Men de tro att Sparfvarnes honor lefva längre, 

 emedan de fås bland de nya (ungarne) och äro igenkänneliga derpå att de hafva läpparnas 



