78 C. J. SUNDEVALL, 



kanter hårda [från ungarna som hafva mjuka, gula mungipor]. — IX, 36. 5: badar både 



i vatten och i sand. 



Äfven detta namn är bäst bekant genom det allmänna bruket hos författare och genom traditionen, samt 

 betecknar Gråsparfven, Fringilla domestica, sådan den förekommer i södra Europa. — I alla de öfversättningar jag 

 sett säges, på ofvan citerade ställe, II, 12. 16, att småfoglarna hafva "lång" mage; hvilket kommer deraf, att be- 

 greppet lång, i detta arbete, alltid uttryckes med ordet (.icixQog, som egentligen betyder stor; h vårföre man äfven 

 på detta ställe öfversatt orden xoiliav /liuxqccv, med: lång mage. Samma ord, som äfven ofta far gälla för tjock, 

 förorsakar här ganska ofta tvätydigheter. — På två ställen, af de ofvan uppräknade, kallas fogeln gQsd-iov (dimi- 

 nutiv af gQöttog; näml. V, 2. 2 och IX, 8. 5). 



66. XXooQig (Chloris). VIII, 5. 3 (uppräknas bland de insektätande). — IX, 14. 2: 

 Den, som kallas Chloris, emedan de undre delarne äro gula, är så stor som en Lärka. 

 Hon lägger 4 eller 5 Ägg, och bygger boet af Symphytum, som uppdrages med roten. I 

 balen inlägger hon hår och ull. — IX, 20. 1: Boet är bygd t på träd. 



Den af 1500-talets Ornithologer antagna tolkningen, att Chloris är de nyares Fringilla chloris, är otvif- 

 velaktigt den rätta. Man kunde väl vara frestad att anse den för Motacilla flava, som är insektätande och un- 

 dertill rent gul; men boet, som bygges i träd, passar då ej. Äfven Fringilla chloris äter insekter under fortplant- 

 ningstiden, liksom de fleste foglar, och torde hafva blifvit hitförd i sällskap med Spi/.a och Struthus. Linder- 

 mayer uppgifver att hon är högst allmän i Grekland och att hennes bo ofta finnes, samt säger, liksom Aristotei.es, 

 att detta bo alltid är bygdt af skalade stjelkar af en art Symphytum, samt inuti belagdt med svart gethår. 



67. Axav&Lg (Acanthis; lat. Spinus)? Under namn af Acanthophaga (tistelätare) 

 uppräknas, VIII, 5. 4: Acanthis, Thraupis och den så kallade Chrysometris. Dessa 

 alla lefva på taggiga växter (axctv&oi , tistlar, törnen m. m.), men förtära inga insekter 

 eller annat lefvande; där både sofva de och lifnära sig. — IX, 2. 10: Åsnan och Acan- 

 thides äro fiender, ty de sednare hemta sin föda af tistlarna (eller törnbuskarna); den 

 förra äter dem då de äro mjuka. — Ar äfven ovän med Anthus och iEgithus. — IX, 

 16. 5 (slutet): Acanthides lefva dåligt och hafva ful färg, men stämman är ljudelig (Xi- 

 yvQa, sträf, skärande; men kan äfven betyda stark eller välljudande). 



Här menas utan tvifvel Fringilla cannabina, som lärer vara den allmännaste i Grekland, bygger bland tag- 

 giga buskar och om hösten och vintern söker sin föda af frö, på ogräs i åkrarna, hvilket författaren, liksom mången 

 annan person, i dagligt tal, sammanslår under namnet tistel och törne. De öfrige arterne hålla sig mera till trä- 

 den, såsom Fr. linaria, eller hafva lifligare färger, såsom Fr. carduelis och de gröna arterna. Bélon anser denna 

 vara "le Serin" (Fr. serinus). Gaza öfversätter namnet med Liguriuus. 



68. XQvgo/^riTQig (Chrysometris) uppräknas tillsamman med den föregående, VIII, 

 5. 1 (se föregående art) ; och omnämnes ej vidare. 



Vi kunna häraf ej bestämma denna art närmare, än att han är näislägtad med den förra och man skulle 

 kunna, såsom redan skett, anse honom för Fringilla spinus; men Gaza öfversätter namnet med Aurivittis, hvilket 

 ökar sannolikheten att det egetligcn är samma ord som XQvgouiZQt]g (Chrysomitres, Guldhätta) och har afseende 

 på det röda ansiktet hos Stiglitsen, Fringilla carduelis. 



69. Qquvtxis (Thraupis)? uppräknas jämte de båda föregående utan att mera omta- 

 las (se n:o 67). 



Namnet, som är härledt af &QCtviö (bryta, krossa), visar ytterligare att det är en fröätande fogel, näislägtad 

 med de föregående, hvilken dock är alldeles obestämd. Bland dem har man att gissa på Fringilla coccothraustes, 

 erythrina, spinus, serinus, citrinella, linaria, Loxia curvirostra, och några af de nio arter af Emberiza som finnas i 

 Grekland. Bélon antog att det var Fr. spinus, men blott efter godtycke. Gaza öfversatte namnet med Carduelus. 



Det uppgifves att detta namn i en del codices skrifves QXvnig (Thlypis), men ovisst är om detta har 

 lika betydelse. 



70. KvmoXoyog (Cnipologus). VIII, 5. 4: En annan (Hackspett) som kallas Cnipo- 

 logus, är liten såsom Acanthyllis (se n:o 58), till färgen grå och fläckig, och har svagt 

 läte. Afven denne hackar i träd. 



