OM ARISTOTELIS DJURARTER: FOGLAR. 85 



i blinkarna vid djupa strömfåror, d. ii. jordsvalan, Hirundo riparia. Nyss hafva vi anmärkt att författaren ansett 

 dennas bo tillhöra Cypselus apus. För mig vill det alltså synas såsom om man i Grekland känt Apus och 

 Cypselus såsom två särskilda foglar, men att vår författare förblandat dem. 



94. ziQtnccAg (Drepanis)? I, 1. 9: Äfven de foglar som likna Apus hafva goda 

 vingar och svaga fötter, såsom Svalan och Drepanis. Alla dessa hafva lika seder samt 

 lika vingar och utseende. Apus synes vid alla årstider, men Drepanis efter regn om som- 

 maren. Då fångas hon äfven, men denne fogel är sällsynt. 



Det synes som om Drepanis skulle betyda Cypselus melba, som har de mest lieformiga vingarna och som 

 äfven nu för tiden fångas i Grekland, enligt Lindermayer. Dä hon är större än de öfriga omtalade bör hon lät- 

 tast kunnat menkännas såsom skild art. 



»6* 



95. Aiyo&^Xag (iEgothelas; lat. Caprimulgus). IX, 21. 2: är en bergsfogel, något 

 större än Koltrasten, mindre än Göken. Han lägger två eller högst 3 Ugg, och är trög 

 till sitt väsende. Han mjölkar getterna, och har fått sitt namn deraf, men det säges att 

 mjölken derefter upphör i jufveret och att Geten blir blind. Han ser om natten, men 

 dåligt om dagen. 



o o 



Denne är Nattskärran, Caprimulgus europceus, bättre känd genom traditionen än genom beskrifningen. 

 Fabeln om mjölkningeo kommer troligtvis deraf, att Caprimulgus flyger efter insekter i skymningen eller om natten 

 och dä ofta häller sig nära omkring boskapen. Sannolikt är det Aristotelis berättelse som, muntligeu fortplantad, 

 gifvit upphof åt eu likartad saga i flera af Europas länder. 



96. MbQoy (Merops). IX, 14. 1: Några säga att föräldrarna uppfödas af ungarna .. . 

 icke blott då de blifva gamla, utan strax, så snart ungarna blifva i stånd dertill. . . . Un- 

 dertill äro fjädrarne gula, ofvanpå äro de, såsom hos Halcyon, blå, men de på vingspet- 

 sarna röda. Han värper 6 eller 7 hgg mot hösten, i strandbäddar af mjuk jord, uti hvilka 

 han insrräfver sig ända till 4 alnar. — IX, 27. 6: Han är ganska skadlig för bien. . . . 

 hvarföre biskötare förstöra Meropis bon. 



Ehuru beskrifningen af färgen ej är fullt riktig, så framställer den dock en grann fogel, något lik Alcedo, 

 hvilken både derigenom och genom sin bobyggnad samt skadlighet för bieu igenkännes såsom Merops apiaster, 

 hvilken dock värper i början af sommaren. 



97. AbQOxp (Aérops)? VI, 1. 3: Den fogel som Boeotierna kalla Aérops, är den 



ende som ingår i jordhålor för att bygga bo. 



Aérops uppgifves af nyare tolkare vara samma namn som Merops, på boeotisk dialekt, hvilket blir skäligeu 

 säkert deraf, att fogeln säges vara den ende som bygger i jordhålor. Men äfven Merops säges bygga likaså. — * 

 Dermed kunde annars äfven menas Alcedo eller Jordsvalan, hvilka bygga på samma sätt, ehuru detta är mindre 

 troligt, efter namnets beskaffenhet. — Bekker läser detta namn såsom tiQOip (Eirops): 



98. *AXxvmv (Halcyon; lat. Alcedo). V, 8. 2: Halcyon värper (ensam bland fog- 

 larna) omkring vintersolståndet, hvarföre, då denna årstid har lugnt väder, 7 dagar före 

 och 7 efter solständet kallas Halcyons-dagar, såsom Simonides qväder: . . (I det här an- 

 förda stycket förekomma orden: "den mångfärgade {noutifa]) Halcyon"). — § 3: . . Det 

 säges att han bygger boet på 7 dagar och värper samt uppföder ungarna på de 7 öfriga. 

 Uti denna trakten händer det ej alltid att Halcyons-dagar inträffa vid vintersolståndet, 

 men i Sicilianska hafvet sker det nästan alltid. Halcyon värper omkring 5 'ågg. — § 4: 

 Af alla (foglar som bo vid vatten) är Halcyon sällsyntast; ty han synes endast vid Pleia- 

 dernas nedgång och vintersolståndet, och då han blott flugit omkring fartyget i hamnen, 

 försvinner han strax, hvilket anföres af Stesichorus. — VIII, 5. 7: Äfven Halcyons 

 slägte vistas vid vatten. Deraf finnas två sorter (é/<ty): den ena ger ljud då han sitter 



