OM ARISTOTELIS DJURARTER! FOGLAR. 87 



§ 2: De vftrpa och rufva ej på samma ställe, på det att ingen må finna detta oin de 

 länge vistas där, etc. se Perdix. — IX, 36. 5: De foglar som flyga dåligt och vistas på 

 marken, häda sig i sand (eller jord), såsom: Hönan, Rapphönan, Attagen, Lärkan, 

 Fasanen. 



100. TItQigTiQa (Peristera; lat. Columba), Dufva; Tamdufva. I, 1. 10: lefver i 

 flock; — II, 11. 4: mjelten är högst liten; — II, 12. 14: Dufvan och Ringdufvan hafva 

 kräfva. — V, 11. 1: Paras och värper hela sommaren. — V, 11. 2: Af Dufveslägtet 

 finnas flera arter (här uppräknas: Tamdufvan, Pelias, Phatta, Oenas och Turtur, 

 hvarom se strax nedan). Dufvan värper och uppföder ungar hela året om, då hon har ett 

 varmt ställe och livad hon behöfver; men blott om sommaren om detta saknas. De som 

 födas vår och höst äro bäst; om sommaren och under de heta dagarna blifva de sämst. 



VI, 1. 2: Dufvan, Ringdufvan, Turturdufvan och Oenas värpa två gånger, men Tam- 

 dufvorna väl 10 gånger om året. — VI, 2. 2: Aggen äro hvita. — Ibid. 9 et 10: Efter 

 parningen drar Dufvan stjerten åt sig. ... — Hon kan återhålla ägget vid varpningen . . . 

 Eget för Dufvorna är äfven att de kyssas före parningen . . (med mycket mera derom) . . — 

 VI, 4. 1 och 2: De dufveartade foglarna värpa 2 ägg, men Turtur och Phatta högst 3 

 (in. m. om tid och antal etc); men de uppföda ej mer än 2 ungar, understundom blott 

 en. — Dufvan föder vanligen en hanne och en hona: först hannen och efter en dags för- 

 lopp honan. Båda makarna rufva: hannen om dagen, honan om natten. Det första ägget 

 utkläckes inom 20 dagar; de hugga hål i ägget dagen förr än det kläckes. Båda värma 

 ungarna någon tid, liksom äggen. Honan är vid den tiden ondare än hannen. De värpa 

 10 gånger om året, gomliga äfven 11 och i Egypten 12 gånger. De blifva fruktsamma 

 förr än de äro årsgamla, till och med vid 6 månaders ålder. . . — § 3: Dufvan värper 

 ånyo efter 30 dagars förlopp. 



VIII, 5. 5: Frukt- och växtätande äro Phaps, Phatta, Dufvan, Oenas, Turtur. Dufvan 

 blir qvar hela året. — § 6: De flesta foglar som komma till oss öfver sommaren bygga 

 här och uppföda sina ungar med djur, utom de dufvoartade. — VIII, 14. 5: Dufvan 

 flyttar ej bort. — IX, 8. 2 och följande: (om makarnes trohet m. m.). Då ungarna äro 

 utkläckta tuggar hannen salthaltig jord och inspottar i deras mun för att bereda dem på 

 föda; och då han skall föra dem ut ur boet parar han sig med dem alla. Så älska de 

 hvarandra. . . . Är stridbar; . . . Det är eget för Dufvorna, Ringdufvan och Turturdufvan 

 att de tj böja upp hallen förr än de druckit nog. — § 4: Turturdufvor och vanliga Duf- 

 vor, som af fogelfängare beröfvas synen och uppfödas såsom lockfoglar, lefva 8 år. — 

 § 5: i allmänhet lefva hannarne längre; men bland dessa (Dufveslägtet) sägas hannarne 

 dö förr än honorna, hvilket man vet af dem som uppfödas hemma såsom lockfoglar. — 

 IX, 36. 5: Dufvan badar både i vatten och sand. — IX, 24 (om de olika Hökarternas 

 sätt att jaga Dufvor in. m. se förut, n:o 11, Hierax). 



101. Oivuq (Oenas). V, 11. 2: är till storleken den andra i ordningen bland Duf- 

 vorna: näst efter Phatta och något större än tamdufvan. — VI, 1. 2: värper 2 gånger. — 

 VIII, 5. 5: är fruktätande; — ses och fångas mest om hösten; är större än tamdufvan. 

 mindre än Phaps; fångas mest då hon dricker. De komma till dessa trakterna då de 

 hafva ungar. 



