96 C. J. SUNDEVALL, 



130. JJeÅccpydg (Pelargus; lat. Ciconia), Stork. VIII, 5. 7: vistas vid floder och 



träsk. — VIII, 18. 2: ligger i dvala om vintern (i hålor, och flyttar ej bort). — IX, 7.4: 



Då de blifva sårade i strid, lägga de Origanum på såren. — IX, 14. 1: Det berättas af 



inånga om Storken, att föräldrarna slutligen matas matas af ungarna. 



Storken, Ciconia alba, tyckes öfverallt vara föremål för folksagor. Den sist anförda sagan omtalas äfven af 

 Aristophanes (Foglarna, 1353). 



131. AevxBQcodios (Leucerodius). VIII, 5. 6: Vistas vid floder och träsk; är mindre 



än Hägern och har bred och lång näbb. 



De fleste hafva efter Bélon antagit att Leucerodius är Linnés Platalea leucorodia, och att denna tydning 

 är den rätta synes deraf, att författaren uttryckligen säger näbben vara bred (jiXaxvg), hvilket ej passar på den 

 hvita Hägern, som särskildt omtalas Namnet utmärker att fogeln är hvit. — Namnet Platalea har fordomdags 

 tillhört Pelikanerna (se n:o 146); men blef af Gessner och sedan af Linné användt på det nu brukliga sättet. 



132. Egoodiog (Erodius; lat. Ardea eller Ardeola). VIII, 5. 6: lefver vid vatten. — 

 IX, 2. 5 et 10: är ovän med Pipo; — vän med Kråkan. — Ibid. 8: Af Hägrar finnas 3 

 sorter: den grå (neXÄog, mörk), den hvite, och den fläck i ge (Asterias). Den grå Hä- 

 gern rufvar och paras med svårighet. Under parningen skriker han och det säges att 

 blod kommer ur ögonen. Han värper äfven med svårighet och vånda. Han strider med 

 Örnen, som tager honom till rof; med Räfven, som anfaller honom om natten, och med 

 Lärkan, hvars ägg han stjäler. — IX, 17. 1: Den grå Hägern paras med svårighet, så- 

 som förut nämndes; men han är skicklig och matar ungarna och ströfvar omkring fälten. 

 Om dagen är han verksam. Han har ful färg och alltid våt mage. Af de båda öfriga 

 (ty tre sorter finnas) har den hvite vacker färg och b} r gger och ynglar utan svårighet 

 på träden. Han söker föda i kärr och sjöar, på fält och ängar. Men den fläc k i ge (Aste- 

 rias, lat. Stellaris), som äfven kallas den late (oxvog, Ocnos), är enligt sagan en förvandlad 

 slaf, och är den trögaste af dessa. 



Det har aldrig varit tvifvelaktigt att Erodius pcllus, den mörka arten, är vår Grå Häger, Ardea cinerea. 

 — Under namnet: den hvite, sammanfattas både den större och den mindre hvite Hägern, A. alba och A. gar- 

 zetta; den fläckige och tröge är Hör drömmen, A. stellaris. Namnet plägar ofta skrifvas Herodius, hvilket 

 dock, af sammansättningen XevxeQCodiog, synes vara orätt. 



133. AgrhQiag (Asterias; lat. Stellaris). Omtalas blott jämte föregående på två ställen. 



Namnet har i föregående artikel blifvit öfversatt med: den fläckige (Hägern), och utmärker Ardea stel- 

 laris. — En Hök med namnet Asterias, se förut n:o 15. 



134. 4>covl; (eller noovl; Phoyx, Poyx). I omedelbar följd efter Hägrarna fortsätter 



författaren IX, 17. 2: Så lefva Hägrarna; men den så kallade Phoyx är deruti olik de 



öfriga, att han mera än andra foglar söker måtta hugg mot (sin fiendes) ögon. Han är 



ovän med Harpe (nedan 172), som lefver af samma födoämnen som han. 



Att denne är en Häger-art, Ardea, synes dels af den hos dessa arter vanliga seden att hugga efter 

 ögonen, dels af det nära samband med Hägrarna, hvari han omtalas. Det är isynnerhet Ardea stellaris, som är 

 bekant för nämnda sed, hvilken dock är gemensam för dem alla, och ehuru denne redan är omtalad under namn 

 af Asterias, så kunde det väl hända att Phoyx vore blott ett annat namn för densamma. Men i fall man vill anse 

 honom för en annan art, så har man isynnerhet att gissa på Ardea nycticorax eller A. purpurea. 



135. ^rpov&og 6 ev Xiftvri (Struthus Libyae; lat. Struthio camelus; rec. Struthio), 

 Struts. IX, 16. 1: lägger de flesta ägg bland foglarna. — De Partib. Anim. IV, 12 (vid 

 slutet): Den libyiske Strutsen är tvä-tåig. — Ibid. kap. 14, innehåller en beskrifning af 

 Strutsen. 



