omaristotelisdjurarter:foglak. 99 



eller Colymbus i vinterdrägt. Men dels har Podiceps hos Al. Myndius ett annat, bestämdt namn (Colymbis), 

 och de nyares Colymbi höra till sällsyntheterna vid Medelhafvet; dels är det svårt att fatta huru en så simpelt 

 färgad fogel kunnat fä namnet P ha lar is, som har betydelsen af graon, utsirad. Det är ej kändt hvarest eller 

 vid hvilken tid Al. Myndius lefde, hvarföre man har svårt att bedömma i livad mån hans fogelnamn öfverens- 

 stämma med dem hos Aristoteles. Men om vi eftersöka de "tungt flygande" simfoglar, som äro allmänna vid 

 Grekland, och hafva smal näbb samt äro utmärkta genom vacker färg eller andra prydnader, så blifva knappt andra 

 att gissa på, än Podiceps cristatus och Mergus albellus. Den förre afgår till följe af den nyss gjorda anmärknin- 

 gen, och är dessutom ej så allmän som den sednare. Jag antager således att Phalaris betyder, såsom redan Bélon 

 förmodat, Mergus albellus. Den af Al. Myndius beskrifna skulle kunna vara honan, som, ehuru vida mindre grannt 

 färgad, dock igenkändes för att vara af samma art som hannen, och derfore fick samma namn. 



145. KoÅvpfilg (Colymbis). I, 1. 6: är ett luftandande, bevingadt vattendjur. — 

 VIII, 5. 8: (uppräknas bland tunga simfoglar). — Dessutom: De Part. An. IV, kap. 12, 

 nära efter början: "De siinfotade foglarne (steganopoda) och de som väl hafva klufna föt- 

 ter, men utbredda [h. e. åtskilda men breda tkr], såsom varande i samma slägte med de 

 siinfotade, hafva lång hals . . men fötterna korta för simningens skull"; — samt på samma 

 ställe, efter midten: "De simmande foglarna äro dels enkelt siinfotade, dels hafva de det 

 som är vuxet vid hvarje tå (simhuden) klufvet, så, att långsåt hvarje tå är fastvuxet 

 liksom ett arblad". 



De båda ur arbetet De Part. An. meddelade stroferna innefatta en omisskännelig beskrifning på foten af 

 en Podiceps (men icke af en Pulica), och visa att författaren väl känt detta fogelslägte, ehuru han ej på dessa 

 ställen anför namnet. Men att detta namn är Colymbis, som anföres på de två först citerade ställena, blir tyd- 

 ligt af flera omständigheter. AthenjiUS säger (IX, 52), efter Alex. Myndius, att "den lilla Colymbis är den 

 minste bland simfoglarna, af smutsigt svart färg, med spetsig näbb, som betäcker ögonen [lorum, som är naket]; 

 han dyker ofta under vattnet". — Detta är en tydlig beskrifning på den i Grekland allmänna Podiceps minor. 

 Men då han kallar den beskrifna arten för den "lilla Colymbis", och i fortsättningen säger alt Phascas är ej 

 mycket större än "den lille Colymbis", så tyckes detta förutsätta att äfven en större Colymbis finnes; d. ä. att 

 alla arterna af slägtet, som ganska nära likna hvarandra, kallades Colymbis, liksom hos oss Dopping, och i 

 Frankrike Grebe. — Vidare har ordet Colymbis betydelse af dykare, och passar således särdeles väl för detta 

 slägte, som man dessutom med fullt skäl kan, med Aristoteles, räkna bland de tunga simfoglarna. Både Bélon 

 och Gessner antaga detsamma. De anse äfven Colymbis eller Colymbus synonymt med det latinska Mergus. De 

 nyares Colymbi (Latii.) komma blott om vintern till Greklands vatten och äro då grå samt alltför oansenliga, 

 sällsynta och svära att fånga, för att kunna antagas hafva haft ett eget namn i gamla Grekland. 



146. JlBXexäv (Pelecanus). VIII, 14. 2: flyttar från floden Strymon till Danubius 

 och fortplantar sig där. — VIII, 14. 6: lefver i flock. — IX, 11, slutet: Pelikanerna som 

 vistas vid floderna, nedsvälja stora och släta musslor; men då de hafva beredt dem i rum- 

 met ofvanom magen, utspy de dem åter för att uttaga och äta köttet ur musslan, som då 

 gapar [ty hon är dödad]. 



Ar de nyares Pelikan, Pelecanus onocrotalus, och troligen äfven P. crispus. Af Plinius (X, kap. 40 eller 

 56) öfversättes namnet Peleean med Platea; af Cicero (Nat. Deor. II, 49) med Platalea, hvilka namn i nyare 

 tider blifvit använda för ett vadare-slägte (se n:0 131). 



147. KoQa'$ (Corax; jämf. n:o 75), Ska rf. Uppräknas bland de tunga simfoglarna, 



VIII, 5. 8 (och vidare): denne är så stor som Storken, men med kortare ben; har lyckta 

 tår och simmar; är svart; sitter i träd och bygger bo uti dem, ensam bland simfoglarna. 



I denna beskrifning är det omöjligt att icke igenkänna Skar f v en, Graculus carbo. 



148. KaTccfåaxTtjg (Catarrhactes). II, 12. 15: Hela matstrupen är vid och bred. — 



IX, 13. 1: lefver vid hafvet. Då han störtar sig i djupet qvarblifver han där icke mindre 



