OM ARISTOTELIS DJURARTER: REPTILIER. 109 



III. Reptilicr. 



Dessa djur omtalas af A ristoteles såsom två stora genera af djurriket, A gg läg- 

 gande fyrfot a. djur och Ormar (jämför förut, sid. 20-22, om Arist. System). Men 

 på några ställen sammanfattas de flesta under namn af fjälliga ((foÅidcorcc), hvarvid deras 

 fjäll skiljas, under namn af Pholis ((foÅtg), från fiskarnes fjäll, som kallas Lepis (Åsntg). 

 De omtalas på följande ställan: 



I, 6. 2: Alla (fyrfotadjur) som föda lefvande ungar hafva hår, men de: äggläggande 

 hafva fjäll ((foÅidag). Men Pholis (fjäll) är en motsvarighet i stället för fiskfjäll (Åmtg). . . 

 Ormarne äro fjälliga {(poÅidoyra). — I, 9. 2: De fjälliga djuren {(poXidcora) sakna yttre 

 Öron, men de hafva öronhål. — II, 1. 5: På de äggläggande fyrfotadjuren .... böjas både 

 fram- och bakfötterna framåt, riktade något litet på sned. — II, kap. 6 (om äggläggande 

 fyrfotadjur i allmänhet). — II, 8. 3: De fjälliga, såsom Ödlan och de öfriga likartade 

 djuren blunda ined undre ögonlocket, men de blinka ej såsom foglarna. — II, 11. 4: liten 

 mjelte hafva: Sköldpaddan, Emys, Phryne, Ödlan, Krokodilen, Grodan. — II, 12.9: Hafs- 

 och Landtsköldpaddan, Ödlan, båda Krokodilerna och alla dylika, hafva en enda, enkel 

 mage, dels lik svinets, dels hundens. ( — § 10: jäinf. under Ocpig, n:o 10). — V, 3: (om 

 parningen, se nedan, vid arterna). — V, 27: (om äggen; se under hvarje art). — VIII, 

 2. 2: Hafssköldpaddorna och Krokodilerna, . . Emydes och Grodslägtet, qväfvas alla Jom de 

 under någon tid ej få andas (i vattnet; ehuru de äro vattendjur). — VIII, 6- 1: De fjäl- 

 liga djuren {(fohdcota), såsom Ödlorna och de öfriga fyrfotade samt Ormarna, äro all- 

 ätande, ty de förtära både kött och växter. — VIII, 17. 1: De fjälliga djuren ((foXiöayra) 

 ligga i vinterdvala: Ormar, Ödlor, Ascalabotas och Flodkrokodiler, under de fyra kallaste 

 månaderna, då de alls icke äta. — VIII, 19. 2: De fjälliga ligga till största delen i vin- 

 terdvala, och de som hafva mjuk hud (och ej skalartad såsom Sköldpaddan) afkläda sig 

 ytterhuden (extivvsi to y^oag: det föråldrade), såsom Ascalabotes och Ödlan och, mest af 

 alla, Ormarna. .Men äfven Sköldpaddan och Eurys höra till de fjälliga ((foXiöcora). 



1. XbA'nv)] (Chelone, ofta med tillnamnet xtooceia: terrestris; lat. Testudo), Landt- 

 sköldpadda. II, 7. 4: rör sig långsamt. — IV, 4. 10 och 5. G: (svarta bi häng vid tar- 

 men omnämnas). — II, 9. 5: Lätet är svagt, hväsande. — V, 3. 1: Både Landt- och 

 Hafssköldpaddan paras liksom de vivipara djuren ... — V, 4. 4: Sköldpaddan har blott en 

 öppning för exkrementer ocli köndelar, ehuru hon har urinblåsa, [För öfrigt är detta ställe 

 otydligt]... men Sköldpaddorna äro äggläggande. — V, 27. 1: Sköldpaddan värper hård- 

 skaliga och tvåfärgade ägg liksom foglamas [med skild hvita och gula]. Dessa nedgräfver 

 hon och sammanpackar jord öfver dem, hvarefter hon ofta besöker stället och ligger of- 

 vanpå. Äggen utkläckas nästa år. — IX, 7. 3: Sedan Sköldpaddan ätit af en huggorm, 

 äter hon strax Origanum (en ört). Men en som sett henne ofta göra detta, och alltid 

 återvända från Origanum till ormen, uppryckte örtståndet, hvarefter Sköldpaddan dog. 



Namnet Chelone betecknar ile i Grekland allmänna Land ts köldpaddorna, Testudo grceca ach inarginata, 

 och är dessutom ett allmänt namn för Sköldpaddorna, såsom synes af nästa nummer. 



2. XkXoivr\ i) &aXccTTict (lat. Testudo marina), Hafssköldpadda. II, 12. 1: Nju- 

 rar och blåsa äro stora; njurarna likna oxens. — V, 3. 1: (parningen; se under den före- 

 gående). — V, 27. 1: Äfven Hafssköldpaddorna värpa på landet ägg som likna tamhönsens, 



