118 



Ascalabotes n:o 6. 



Aspis 12. 



fiatrachus 17. 



(Cerastes under 10) 



Chalcis 5. 



Chanuclco 8. 



Testudo graeca n:o 1. 



Emys europaea 3. 



Chelonia caretta 2. 



Crocodilus vulgaris 9. 



{Monitor? sp sub » ) 



C. J. SUNDEVALL, 

 2. Namnen efter latinskt skri/sätt. 



Champsa n:o 9. 



Chelone 1, 2. 



Colotes 7. 



Cordylus 20. 



Crocodilus 9. 



Draco 20. 



Echidna n:o 13 6. 



Echis 13. 



Emys 3. 



Hydrus 14. 



Ophis 10. 



Ophidium II. 



3. Arterna i systematisk ordning. 



Chamseleo vulgaris n:o 8. 



Ascalabotes niauretaoicu3 v. 



sp. aff. 6, 7. 



Lacerta agilis, v. riridis ... 4. 



Seps chalcidis 5. 



Anguis fragilis 15. 



Serpentes in genere n:o 10. 



Naja haje 12. 



Vipera berus vel 



annnodytes 13. 



Coluber uatrix 14. 



Pythou sp.? 16. 



Phryne n:o 18. 



Salainandra 19. 



Saura 4. 



Typhlinae 15 



Zignis v. Zygnis 5. 



Bana in genere, et 



R. esculenta n:o 17. 



Bufo : genus 18. 



Salamandia vulgaris 19. 



Triton sp 20 



(Pisces mur;enoidei sub 10). 



IV. Insekter. 



Det allmänna namnet på en Insekt hos Aristoteles är Entomon (tvro/uoit) och de 

 bevingade bland dem kallas Ptilota {nnXcora). Bland utkasten till allmän fördelning af 

 Djurriket (sid. 20, 21) hafva vi redan meddelat de ställen som innefatta "Insekt-slägtets" be- 

 stämning och allmänna kännetecken, nämligen: I, 1. 7 (Entoma), I, 5. 4 (Ptilota), I, 6. 1 

 och IV, 1. 3 (ytterligare om Entoma). — Vidare förekommer följande om den systema- 

 tiska fördelningen och allmänna beskrifningen af dessa djur, till hvilka räknas de som nu 

 kallas egentlige Insekter, Myriopoder och Arachnider. 



I, 5. 5: Det befjädrade slägtet kallas foglar, men de två öfriga (flygande) sakna all- 

 männa namn. Af de flygande, blodlösa djuren äro en del skalvingade (xoÅeonrtpa ; 

 coleoptera), ty de hafva vingarne uti en slida (eAvrpcp), såsom Melolontha och Cantharus. 

 De öfriga äro utan vingbetäckning (anelytra) och af dessa äro några två vingade (di- 

 ptera), andra fyrvingade (tetraptera). De fyrvingade äro dels större, dels hafva de 

 gadd baktill {oms&oxavxgct) , men de tvåvingade äro antingen mindre eller framtill 

 stickande (ejUTzpog&oxevTpa). Ingen af de skalvingade har gadd . . . [Med detta ställe kan 

 jämföras IV, 7. 1, hvarest de större grupperna på ett vida ofullständigare sätt åtskiljas, 

 utan att termerne Coleoptera m. m. synas vara bekanta. Det synes häraf att dessa ter- 

 mer, liksom: Entoma, Ptilota m. fl. ej före Aristoteles varit antagna i grekiska språket]. 



IV, 1. 3: Insekterne äro dels vinglösa {anrtQa), såsom Julus och Scolopendra, dels be- 

 vingade, såsom Biet m. fl., eller ett och samma slägte kan vara både bevingadt och ving- 

 löst, såsom Myrorna och Pygolampis. — IV, 7: (Hela detta kapitel innehåller en allmän 

 och anatomisk beskrifning af Insekterna). — IV, 8. 15-18: (Om yttre sinnena: Insekterna 

 hafva syn, lukt och smak; känsel finnes hos alla djur; ovisst är om de hafva hörsel). — 

 IV, 9. 2: (Insekternes ljud beskrifves: det uppstår genom den inre luftens friktion mot en 

 .yttre hinna, "ty ingen af dem andas" . . .); se vidare under Cicada, n:o 14, och Musca, 

 n:o 36. — IV, 10. 5: (om sömnen; se under Biet, n:o 24). 



Generationen afhandlas isynnerhet i 5:te boken, hvarest äfven talas om den ur- 

 sprungliga alstringen (generatio spontanea s. aeqvivoca), sålunda: V, 1. 5: De djur som af 

 sig sjelfva alstras i andra djur, eller i jorden, eller i växter eller i deras delar, hafva väl 



