OM AKISTOTELIS DJURARTER: INSEKTER. 123 



4 b. BögtQvxos (Bostrychus), omtalas blott V, 17. 7; se under Pygolampis. 



5. KXitfos (Clerus). VIII, 26: Uti bikuporna alstras djur som skada vaxkakorna, 

 nämligen den lilla masken, som omspinner och fördärfvar dessa och som kallas Clerus. 

 Somliga kalla honom Pyraustes. Han föder af sig, uti bikakan, något som liknar 

 honom sjelf, liksom en liten spindel, och gör att bisvärmen blir sjuk. — IX, 27. 20: Den 

 sjukdom som kallas Clerus anfaller isynnerhet starka bisvärmar. Denna börjar från ku- 

 pans botten med små maskar, som tillväxa och liksom omgifva hela bisvärmen med spin- 

 deltrådar, och gör att kakorna ruttna. 



Det djur som här beskrifves synes vara, såsom man alltid antagit, larven af Clerus apiarius, bvilken ej 

 finnes hos oss, men är allmän i södra Europa. Det omtalade spindellika djuret är sannolikt puppan, som man 

 funnit i vaxkakorna. Mera om bikakornas förstöring genom spindeltrådar finnes IX, 27. 10; hvarest dock Clerus 

 ej namnes. Namnet Pyraustes hörer troligen ej hit, utan måste tillhöra den lilla Lepidopter (Galleria) som 

 omtalas näst efter Clerus, och hafva, genom misstag vid sednare inskrifning, råkat komma ett par rader för högt 

 upp. Se derom Pyraustes, n:o 21, b. 



6. — Jämte beskrifningen af Ichneumons bo anföras följande ord, V, 17. 15: Nå- 

 gra insekter med skalvingar {xoXtonrtQO)v) t som äro små och sakna namn, göra små hålor 

 af gyttja vid grafvar eller murar, och deruti inlägga de sina ägg {gxcofo]xtct; maskar). 



Med dessa ord synes Clerus alvearius (eller någon annan, i Grekland, på samma sätt lefvande skalinsekt) 

 vara antydd, som lägger sina ägg parasitiskt uti de små hål, som på det anförda sättet byggas af ensligt lef- 

 vande bi-arter (Osmia ra. fl.). Uti ett sådant hål torde den utbildade, nyss kläckta insekten hafva blifvit funnen. 



7. KaQafioq (Carabus). IV, 7. 1 (anföres såsom exempel på Coleoptera). — Ibid. 

 § 5^ Några (insekter) hafva spröt (xtQcttag; antenner) framom ögonen, såsom Fjärilarne 

 och Carabi. — V, 17. 7: Af de maskar som finnas i torr ved blifva C arab i på samma 

 sätt (som de föregående); ty sedan maskarne först varit orörliga och deras betäckning se- 

 dan brustit, utkomma Carabi. 



Namnet Carabus utmärker tydligen Cerambyciner, sannolikt af flera arter. Dessa hafva i allmänhet långa 

 antenner och voro således väl passande att taga till exempel på dermed försedda insekter. Men man ser att för- 

 fattaren auser en del insekter sakna antenner; saunolikt de, som hafva dem små eller föga märkbara, såsom 

 t. ex. Cicada. 



8. Opgodccxvrj (Orsodacna). V, 17. 11: Orsodacna? uppstå genom förvandling af små 

 maskar (gxeoÅrjxicc) , som alstras i stammarna af kål (xga/u/h]). 



Af dessa få ord tyckes man väl knappt kunna draga en säker slutsats. Dock inser man att Orsodacna 

 måste hafva varit en liten, men ymnig insekt, som varit känd bland allmänheten och fått namn just för den skada 

 han förorsakat på kål. Detta synes bäst af sjelfva namnet, som betyder: hastigt bitande, förstörande. Jag kan 

 således ej annat än biträda den mening, som redan blifvit yttrad af Sträck, att här talas om Jordloppor, arter 

 af slägtet Haltica (t. ex. H. oleracea. Jämför Prasocuris, n:o 56). 



9. . . . Slägtet Gyrinus rec. omtalas af Aristoteles blott på ett ställe, med följande 

 ord, V, 17. 7: "de små breda djur, som löpa ofvanpå (ytan) i floderna"..; men han tror 

 dem förvandlas till Bromsar. (Jämf. Oestrus, n:o 37). 



B. Tetraptera Majora (Större Fyrvingar). 



Jämför sid. 118, art. I, 5. 5. 



10. AxQcg (Acris; lat. Locusta). IV, 7. 7: har hopvecklad (böjd) tarmkanal. — 



V, 17. 2: De alstras af likartade djur. — IV, 9. 2: Acrides gifva ljud genom att gnida 



med (de långa) bakfötterna (nrjåaÅiotg). — V, 23. 1: De paras liksom andra insekter: den 



mindre, som är hannen, stiger ofvanpå den större. De föda (ägg) i jorden, genom att 



