OM ARISTOTELIS DJURARTER: INSEKTER. 127 



mängd silke derifran erhållits i fordna tider. — Då silkesmasken uppgifves vara stor och försedd med horn, tyckes 

 det dock såsom om här verkligen vore fråga om den ännu vanliga sorten: larven af Bombyx mori från China. 

 Samma berättelse finnes hos Pmnius, på tvä ställen, något olika framställd samt med flera tillägg och ändringar 

 ( 1'lin. XI, 22 ocli 23). Han berättar att Bombyces finnas i Assyrieu och att silkeskläder isynnerhet där förfär- 

 digas af deras trådar. Vidare omtalar hen ganska oredigt silkestillverkningen, sålunda: Silkesfjärilame (papiliones 

 parvi), som ej tåla kölden, uppstå först och bereda mot vintern åt sig yllebetäckningar (tunicas) af bladens ludd, 

 som de med fötterna afakrapa. Dessc, i sina yllemantlar insvepte fjärilarne upptagas af menniskor, som på upp- 

 värmda ställen föda dem med kli (furfuris csca), hvaraf dyrbara fjädrar, "egna i sitt slag", uppväxa; men ylle- 

 mantlarne uppmjukas, i vatten och utspinnas till trådar, hvaraf kläder väfvas. — Detta sistnämnda har tydligen 

 afseende på pupphylsornas upphaspling med tillhjelp af varmt vatten. Med det omtalade kliet (furfuris esca) torde 

 menas fint sönderskurna blad, hvarraed de späda larverna matades? — Af dessa Plinii tillägg tyckes det som ora 

 den omtalade Pamphila kunde hafva fått sin kännedom om silkesberedning från Assyrien; den kunde eljest vara 

 kommen på ett eller annat sätt från Indien, och det synes till och med ej alldeles otroligt, att hela berättelsen 

 hos Aristotkles kunde vara derifran samt att, såsom Latreille förmodat, det omtalade stället Cos (xw) kunde 

 hafva varit den fordna handelsstaden Cosmin, belägen på en ö vid Iravaddys utlopp (i trakten af det nuvarande 

 Rangoon) och att Aristoteles fått underrättelsen derom genom resande eller genom ett med handeln utspridt 

 rykte. För öfrigt anför Plinius om detta ämne allt detsamma som finnes hos Aristoteles och på sådant sätt, 

 att hans uppgifter om silkesodlingen på Cos, uti den första berättelsen, tydligen synes vara derifran hemtad, ehuru 

 namnen här öro något förändrade ("Latoi filia; in Ceo"). I den sednare berättelsen förekomma isynnerhet tilläggen 

 och af båda kan man sluta att förbrukningen af silkestyg på hans tid började blifva tämligen betydlig i Rom, 

 hvilket dessutom synes af den lag mot bruket af sidenkläder, som Tiberius utfärdade år 15 e. C. f. eller redan 

 före Plinii födelse (enligt Tac. Ann. II, 33). På flera andra ställen omtalar Plinius mulbärsträdet, "Morus arbor", 

 som är Morus nigra L.; men han nämner ingenstädes att en mask eller insekt skulle lefva af dess löf. Det är 

 ej troligt att silkesmaskens egentliga näringsväxt, Morus alba, dä varit känd i Europa; den kom sannolikt först, 

 under Justiniam regering till Grekland, vid den tid då silkesmasken där infördes, som var år 555. — Uti ett 

 yttrande af Virgilius (Georg. II, v. 121), som lärer vara skrifvet något öfver 100 år förr än Plinius skref (eller 

 omkring 40 år f. C. f.), finner man en del af samma saga på annat sätt berättad. Han säger nämligen att: 

 "Serema kamma fin ull af trädens blad"; men det tyckes som om ingenting derom förekomme hos andra författare 

 mellan Aristoteles och Plinius. Deremot omtalas samma ämne flera gånger hos författare som skrefvo efter 

 denne sednare; men om silket från Cos fås ingen vidare upplysning, än att de båda nämnda författarnes uppgifter 

 återupprepas. En ganska god afhandling om kännedomen och bruket af silke hos Romarna finnes af Brotier i 

 Mem. de litt. de l'Ac. des Inscriptions, "Vol. 46, tryckt 1793, och detta ämne behandlas ännu vidsträcktare straxt 

 derefter i samma volume uti De Guignes utmärkta afhandling om handeln mellan China och Europa från äldsta 

 till nyare tider. Brotier antager, efter Plinii sednare berättelse (XI, 23), att man på ön Cos kände 4 olika 

 slag af silkesmaskar som lefde på "Cupressus, Terebiuthus, Fraxinus och Quercus", och flera hafva efter honom 

 upprepat detsamma. Emellertid synes mig denna slutsats icke kunna dragas af Plinii ord; ty han säger blott 

 (ordagrannt öfversatt): "Man berättar att Bombyces födas på ön Cos (in Co insula) då ångan från jorden (terne 

 halitu) upplifvar de af regnskurar nedslagna blommorna af Cupressus, Terebiuthus, Fraxinus och Quercus". Detta 

 synes mig helt enkelt betyda att: maskarne kläckas vårtiden, dä dessa blommor affalla. 



17 b. BojLiftuZtos (Bombylius). 



Betyder på näst förut anförda ställe (om Necydalns) puppan liggande i sin silkeshylsa, ehuru ordets egent- 

 liga betydelse synes vara den af en surrande, större insekt, såsom Bombus, Apis, äfven Sphinx, Noctua, 

 Syrphus etc. Jämf. n:o 20 Bombylius. — Äfven ordet ftn/xfivxiov (bombycium), som här betyder silkestråd, 

 användes för dylika insekter; se n:o 27. 



18. l Yn±Qov (Hyperum. Ordet namnes här blott i pluralis: ra vtv-qcc). V, 17. 6: 

 Både de så kallade Hy per a och Penia blifva af andra dylika (larver), som röra sig våg- 

 formigt och, sedan de gått framåt med ena delen (af kroppen), följa efter böjda (med den 

 andra). Det (djur) som blir af hvardera, får en färg som liknar larvens (xor^^s). 



De larver, som beskrifvas här, äro tydligen af slägtet eller familjen Geometra, af hvilket sannolikt arter 

 finnas i Grekland, som där äro lika skadliga för träd eller örter som Geometra defoliaria, G. grossulariata och G. 

 bruraata hos oss, och som just derigenom blifvit kända och af trädgårdsodlare fått sitt namn. Att det varit larverna, 

 och ej fjärilarne, som fått de anförda namnen, synes af dessa namns betydelse; ty vneQov betyder mortelstöt, och 

 7l>]Viov, spinn-ten, spole eller tapp (fusus). Larverna hafva fått dessa namn af sitt utseende, då de, såsom van- 

 ligt hos detta slägte, sitta med utsträckt, styf kropp; men Aristoteles anför namnen sä, som om de tillhörde 

 fjärilarna. (Jämför anm. under art. Campe, sid. 121). 



19. Tlriviov (Penium) en art Geometra som blott namnes jämte Hyperum. Se un- 

 der näst föregående art, n:o 18. 



