OM ARISTOTELIS DJURARTER: INSEKTER. 129 



Denna beskrifning passar ganska väl på larverna af de större Phryganeerna, som hos oss förekomma i 

 mängd uti alla sjöar, floder och dammar och äro lätta att se, hvarföre de pläga vara väl bekanta för landtfolket, 

 af hvilka de hos oss kallas husmaskar. Dock passar hela beskrifningen lika bra på larverna af flera arter Tine- 

 oider och isynnerhet på dem af slägtet Psyche, af hvilka en del hafva svartfläckigl hufvud. Alla dessa krypa 

 omkring på örter och buskar, och äro, liksom Phryganeernas larver, beklädda af en silkeshylsa, som vanligen är 

 fullsatt med afbitna stycken af grässtrån eller andra växtdelar. Psyche-artcrna äro bos oss sällsynta, men mot 

 söder blifva de vida allmännare, och då det ej säges att Xylophorus lefver i vatten, så blir det sannolikare att 

 dermed menas larven af någon art Psyche, än den af en Phryganea. Att författaren trott hylsan vara fastvuxen 

 vid djurets kropp, "liksom snäckskalet vid snigeln", är ett bevis att han ej noga eftersett förhållandet. Hon är 

 nämligen, både hos Phryganeer och Tineoidcr, fullkomligt fri, men fasthålles med hakarna på de bakre fötterna, 

 som aldrig komma ut ur henne. — Uti en del codices, samt både i Eekkers och Firmin Didots upplagor, skrif- 

 vi > detta namn BvlatpOoQng (Xylophthorus), vedfrätare eller vedförstörare, hvilket möjligtvis kan hafva varit 

 brukligt. Men i detta fall torde det dock blott hafva varit en under bruket uppkommen förändring af Xylo- 

 p hor us (vedbärare), som vida bättre tyckes passa. Strå-stumparna förhålla sig nämligen till larven såsom vedträd, 

 och äro ofta blandade med små vedstycken. 



C. Tetraptera Opisth ocentra (Fyrvingar med gadd baktill). 

 (Jämför ofvan, sid. 118, art. I, 5. 5). 



Om Bien i allmänhet säges, IX, 27. 1: Det finnes ett slägte af insekter, hvilka sakna 

 ett gemensamt namn, men som alla hafva likartad skapnad. Det är dessa som bygga 

 vaxkakor; såsom Biet och de som likna detta. Af dessa finnas nio sorter, af hvilka sex 

 lefva i samhälle: Biet, Bikungen, Drönaren bland Bien, den ettårige Getingen samt 

 Anthrena och Tenthredo; vidare tre sorter som lefva ensamma: den lilla, mörka 

 Siren, en annan, större Siren, som är svart och brokig, samt den tredje sorten, som 

 kallas Bombylius och är störst af alla. — (Nära detsamma, men kortare, med blott få 

 artnamn, anföres IV, 7. 1). 



24. MbkiTTci (Melitta; Bi). I, 1. 11: Biet lefver i samhälle, . . under en anförare,., 

 lefver af håning och söta saker, . . bygger sig ett hemvist. — (Biet namnes på flera ställen 

 såsom exempel på Insekter m. m.). — III, 10. 13: På Biet återväxer ej en afryckt vinge; 

 ej heller gadden; om den förloras dör Biet. — IV, 8. 15: de känna på långt håll lukten 

 af håning . . — § 16: de hafva smak . . Biet sätter sig ej vid det som är ruttet, men vid 

 söta ämnen. — IV, 9. 2: har surrande läte (se ofvan: Insekter i allmänhet). — IV, 

 10. 5: Att insekterne sofva synes derpå, att de hålla sig stilla och orörliga. Isynnerhet 

 är detta tydligt hos Bien, ty de hvila och upphöra att surra om natten. 



V, 17. 5: Bien uppstå af maskar (scoleces), som födas och hafva träck uti sig; men då 

 maskarne hinna till sin ombildning (dictrvncog/f), då de kallas Nymphaa, taga de ingen 

 föda och hafva ej mera fräck, utan ligga inneslutna och utan rörelse, till dess de äro 

 fullbildade; men då genombryta de det, hvarmed vaxcellen var besmord och gå ut. — 

 V, 18. 1: Om Biens alstring hafva icke alla samma mening; ty somliga påstå att Bien 

 icke föda, ej en gång paras, utan att de inbära ynglet, några säga, från blommorna af 

 Callyntrum, andra, från dem af en rörväxt, andra åter, från oliveträdets blommor, och 

 dessa anföra såsom skäl, att då oliveskörden är ymnig så gifva Bien de flesta svärmarna. 

 Men andra säga att de införa ynglet till Drönarna från någon af de nyss anförda väx- 

 terna, men att Visarne (ftft/uoveg) föda det egentliga biynglet. — § 2: Af Visar finnas 

 två slag. Den bättre sorten är rödaktig, den andra är svart och mera brotig. Storleken 

 är dubbel mot arbetsbiens (xQr^ai ixhhxTCsu; de nyttiga bien); men de hafva det som är 



17 



K. Vet. Akad. Iljindl. B. 4. N:o 2. 



