OM AKISTOTELIS DJURARTER: INSEKTER. 131 



innehålla väl håning, men inga maskar (yngel); dock äro icke alla kakorna sådana, ej 

 heller sätta alla Bien sådana (kakor). 



VIII, 16. 2: Bien ligga i dvala blott under de kallaste dagarna af vintern, hvilket sy- 

 nes deraf att de icke kunna märkas hafva förtärt något af den tillstädesvarande födan, 

 och om man då tar ut dem, så synas de genomskinliga och hafva intet i magen. De hålla 

 sig stilla från Pleiadernas nedgång till våren. — VIII, 26: (Om Biens parasiter; se ofvan: 

 Clerus, n:o 5, och Teredo, n:o 21). Bien äro isynnerhet sjuka då skogen burit rostiga 

 blommor och under torra år. 



IX, 27. 1: (se strax ofvan, vid Tetraptera Opisthocentra, om 9 sorter Bi). — § 2:.. 

 Bien jaga icke, men de tillverka och insamla föda åt sig, ty håningen tjenar dem dertill. 

 Detta blir tydligt då biskötarne bereda sig till att uttaga kakorna; ty uppretade och myc- 

 ket plågade af röken, äta de då isynnerhet håningen ... De hafva äfven en annan sort 

 föda, hvilken somliga kalla Cerinthus (xi'ipti/&Oi'), men denna är sämre och har en fikon- 

 artad sötma. Detta ämne inbära de på benen liksom vaxet. — § 3: (om inrättandet af 

 nytt bisamhälle). — § 4: Först b)'gga de sådana kakor i hvilka de sjelfva (arbetsbien) 

 alstras; sedan dem, för Visarna och Drönarna. Sina egna kakor bygga de alltid; men Vi- 

 sarnas då ynglet är ymnigt och Drönarnes då håningen tyckes blifva ymnig. Bredvid sina 

 egna sätta de kakorna för Visar, hvilka äro små, och dem för Drönarna, bredvid dessa. 

 De sednare skilja sig till storleken föga från de vanliga kakorna. De börja bygga vid 

 bistockens tak (och fortsätta nedåt ... m. m. om cellerna). — § 5: (Om Mity, fiirv, ett 

 svart, starkt luktande ämne, hvarmed springor tillsmetas). Somliga säga att Drönarne 

 bygga kakor för sig sjelfva och i sjelfva bikupan och deltaga med Bien i (att bygga) 

 vaxkakan, men att de ej samla håning, utan, att både de sjelfve och deras ungar födas 

 med Biens håning. De vistas mest inne; men om de flyga ut, så stiga de hoptals uppåt, 

 mot himlen, i kretsar liksom om de öfvade sig; och sedan de gjort detta gå de åter in 

 och förpläga sig. — § 6: Kungarne flyga aldrig ut, annat än med hela svärmen;.. Man 

 säger äfven att om svärmen har förirrat sig (från Kungen), så åtskiljes den och spårar 

 till dess den genom lukten har återfunnit sin Vise; . . . samt att om den omkommer, så 

 förgås hela svärmen ... — § 7: Bien upptaga vaxet i det de hastigt vidröra växterna 

 med framfötterna , hvilka de aftorka på de mellersta, och dessa åter på de bakres utbredda 

 del (rce fiAatgce; det sneda, valgum), och sålunda belastade flyga de åstad . . . Men under 

 hvarje utflykt går Biet icke till andra sorter blommor, utan från violblomma till viol- 

 blomma, utan att vidröra någon annan sort, ända tills det kommer hem ... ej heller har 

 man sett huru de förrätta sitt arbete (med kakan); men vaxets upptagande har kunnat 

 ses på oliveträden, emedan de dröja längre på dessa träd, för bladens tjockleks skull 

 [sannolikt ett stympadt ställe]. Derefter yngla de. — § 8: Intet hindrar att yngel och 

 håning och Drönare kunna finnas i samma kaka. Då Visen lefver säger man att Drönarne 

 alstras särskildt; men i annat fall, att de födas af Bien i deras celler och att dessa (Drö- 

 nare) blifva ondsintare . . . Drönarnes celler äro större ... — § 9 : (Ordagrant det förut 

 sagda, V, 18 och 19: om flera sorter Bi, två sorter Visar, små och stora bi, Phor, Drö- 

 nare). De Bi som blifva efter dem, hvilka hållas tama, äro olika med dem efter de vilda; 

 ty de sednare äro mera ludna samt mindre, arbetsammare och ondsintare. De nyttiga Bien 

 {XQV$(*i) tillverka jämna kakor med betäckningen på ytan [öfver cellerna] alldeles slät 

 och hela kakan är af en sort: med ensamt håning, eller ungar eller Drönare ... — 



