138 C. J. SUNDEVALL, 



Med dessa ord skildras lefnadssättet. af en del Gräfsteklar (Hymenoptera fossoria) och isynnerhet af slägtena 

 Sphex och Pompilus. Dessa äro i allmänhet mindre än slägtet Vespa, till kroppsmassan, och mata sina larver med 

 insekter, samt ofta med Spindlar af slägtena Lycosa m. fl. Ichneumon betyder sparare, af tyvog (ichnus), spar, och 

 såsom väl bekant är ser man beständigt huru de nämnde insekterne följa fältspindlarna, sparande, såsom hunden 

 följer haren, tills de finna dem. Möjligtvis rätta de sig härvid mindre efter lukten än efter spindeltråden? 



33. ? Pi t y (Psen). V, 23. 3: De vilda fikonen innehålla den (insekt) som kallas Psen. 

 Denne är först en liten mask; sedan remnar huden då Psen utflyger, och lemnar densamma 

 efter sig, samt intränger i de omogna frukterna på det odlade fikonträdet, och öppnar 

 dessa, h varigenom de ej affalla. Derföre pläga jordbrukare binda vilda fikon vid trädgårds- 

 fikonen och de plantera vildfikon nära de odlade fikonträden. 



Kännedomen oui Cynips psenes L., som genom sitt inträngande i de omogna fikonen (h vilka egentligen äro 

 de tillslutna blomfästena) gör dessas befröande möjligt, förskrifver sig från den äldsta forntid, sannolikt långt före 

 skrifkonstens uppfinning och visar att raenniskan, äfven vid en ganska låg bildningsgrad, gjorde ganska fina iakt- 

 tagelser på naturföremålen; men blott de, som voro till omedelbar nytta, blefvo genom tradition bevarade. 



34. MvQ/nrji (Myrinex), Myra. Uppräknas, I, 1. 11, bland djur som lefva i sam- 

 hälle, "men Myrorna äro utan regering" (ctvccpx 01 )- — IV, 1. 3: En del äro bevingade, 

 andra vinglösa. — IV, 8. 15: Då Myrorna beströs med origanum och svafvel, lemna de 

 sina myrstackar och genom rökning med hjorthorn fly de flesta dylika (insekter); men 

 isynnerhet fly de styraxröken. — V, 8. 5: Myrorna, som ej ligga i vinterdvala, kunna 

 äfven om vintern paras och födas, då vädret är gynnande. — V, 21. 2: Äfven Myrorna 

 paras, och föda små maskar, h vilka icke sitta fastvuxna vid någonting [icke i kakor, så- 

 som Biens ungar]. Dessa äro först små och runda, men bli f va, då de tillvuxit, stora 

 {/uaxQcc; långsträckta?) samt ledade. De födas om våren. — IX, 26. 1: De arbetsammaste 

 djur bland insekterna, äfven jämförda med alla de öfriga, äro Myrornas slägte och Biens; 

 äfven Anthrenerna och Getingarna och ined ett ord alla med dessa beslägtade. . . . Men 

 Myrornas verksamhet ligger öppen för allas åsyn, både att de alla gå samma väg och att 

 de förvara samt utdela födan. De arbeta äfven om natten vid fullmåne. — IX, 27. 1: 

 Myrorna jaga ej, men de hopsamla det gjorda [hvad de finna för sig användbart]. 



Myr-slägtet, Formica, omtalas här i allmänhet, utan att någon art deraf tydligen utmärkes. Detta slägte 

 borde, enligt författarens åsigt, jämte Lysmasken, utgöra en egen ordning (genus majus) bland insekterna, eme- 

 dan en del individer äro bevingade, andra vinglösa (jämför sidan 118, IV, 1. 3). — Jämför äfven Cnips, sid. 

 121, n:o g. 



35. ' InnojuvQ/u^ (Hippomyrmex). VIII, 27. 2: På Sicilien finnas ej Hippomyrmeces. 



Namnet, som endast anföres på ett ställe, betyder: Häst myra. Andra skrifva \7inelg (.ivQurjxsg , hvilket 

 skulle betyda: de Myror som kallas ryttare (Firm. Didot). Sannolikt menas någon stor art af Myror, såsom F. 

 herculeana, h vilken hos oss kallas Ilas t ni yra. 



D. Dip ter a (Tvåvingade insekter). 



Jämför sid. 118, art. I, 5. 5. 



Vidare, I, 5. 5: Men Diptera hafva gadden framtill, såsom Flugan, Conops, Mj T ops 

 och Empis. 



36. Mvta (Myia; lat. Musca), Fluga. IV, 4. 8: har snabel. — IV, 9. 2: Flugorna, 

 Bien och de öfrige, gifva ljud under flykten genom att utvidga och sammandraga (sig); 

 ty ljudet är en gnidning af den inre luften. — V, 1. 5 (se förut, Insekter i allmänhet, 



