10 C. W. BLOMSTRAND, 



beskrifves under namnet "micaceous hornblende". Den uppgifna egenskapen att lätt falla 

 sönder för hammaren synes beteckna den som hyperit ifrån mellersta delen af gången. 



Innan jag öfvergår till en kort sammanfattning af det förut anförda, återstår ännu 

 att nämna några ord om den österut ifrån Hecla Cove-berget fortsättande fjellsträckningen, 

 enär den, såsom fortlöpande vinkelrätt emot skikternas strykning, måste vida lättare, än 

 den söderut gående, gifva tillfälle att iakttaga de på hvarandra följande lagren. Under 

 ungefär en svensk mils sträckning, tills den mot låglandet vid Hinlopen Strait åter böjer 

 sig mot söder, iakttogos följande bergarter, merendels utan spår till öfvergångar, successivt 

 efterträdande hvarandra, nemligen: 1) närmast hyperiten kalksten; 2) härd lerskiffer; 

 3) qvartzit; 4) ett mäktigt lager af en chloritartad, grön, nästan massformig bergart med 

 nästen af qvartz i stora massor (stundom med särdeles vackra bergkristaller), efterhand 

 öfvergående till en vackert grön skiffer, som på korta mellanrum omvexlade med en lik- 

 nande brunröd, här och der med tätt insprängda kristaller af jernspat; slutligen i närheten 

 af det yttersta höga berget, som kan anses utgöra den egentliga gränsen emot Hin- 

 loopen, vidtog en låg bank af 5) qvartzit, alldeles liknande den i flaggstångsudden före- 

 kommande, samt ej långt dessförinnan anstående berg af 6) samma hyperit, som vi i det 

 föregående lärt känna; derpå i sjelfva fjellryggen 7) mörk kalkskiffer; så återigen 8) den 

 bjert afstickande ljusa qvartziten; till sist slutligen ånyo 9) kalksten, som söderut troligen 

 fortsätter långs större delen af Hinlopen Strait. 



Denna ovanligt itererade lagervexling af bergarter ger den naturliga klaven till de 

 förvecklade förhållandena i det inre af Treurenberg Bay, så mycket svårare att reda, som 

 de nästan ensamt tillgängliga, långs kusten strykande utsidorna af fjellen (de stenbetäckta 

 fjellplataerna gifva ingen upplysning) fortlöpa i en linea, som i sned vinkel öfverskär 

 strykningen, hvartill kommer den genom hyperiten föranledda omkastningen af skikterna. 

 Ännu obekant med den täta lagervexlingen, då jag ej heller förut af egen erfarenhet lärt 

 känna något dylikt, sökte jag t. ex. förgäfves förklara qvartzitens uppträdande på båda 

 sidor om fjorden, under det kalken förekom i massa i bottnen af densamma, att ej 

 nämna svårigheterna att något så när ordna de liksom om hvarandra kastade skikterna i 

 Hecla Cove-berget. 



Att i få ord sammanfatta resultaterna af min undersökning, torde jag tydligast 

 kunna redogöra för min uppfattning af de geognostiska förhållandena i Treurenberg Bay 

 genom hosföljande geologiska skizz öfver fjorden och dess närmare omgifningar. 



Den i den stora fjellkedjan i norr och söder strykande glimmerskiffern öfverlagras 

 närmast af qvartzit. Derefter följer den mäktigt uppträdande kristalliniska kalken, som 

 möjligen tidigare fortsatts fjorden utefter, derpå af hyperit genomsatta vexlande lager af 

 kalk, lerskiffer och qvartzit, som bilda den egentliga Hecla Cove-kedjans mot fjorden vända 

 sida och utskjuta i dagen längre norrut i Hecla Cove-udden, der sannolikt i följd af rent 

 lokala förhållanden en flik af lerskifferskiktet inkilat i qvartziten, samt på strödda punkter 

 i låglandet vid kusten, der på ett ställe äfven hyperitgången går i dagen; derpå återigen, 

 dels utgörande det inre af fjellplatån, dels utskjutande emot låglandet i norr, i vexling 

 med kristalliniska skifferarter, samma bergarter som förut i upprepad följd efter hvarandra. 



Hvad slutligen angår formationens geologiska ålder är föga derom att säga. dä 

 pretrefakter helt och hållet saknas. Att bildningen hör till de äldsta, är väl i alla hän- 

 delser gifvet. 



