12 C. W. BLOMSTRAND, 



Ifrån vår ankarplats på östra kusten invid den s. k. Aldert Dirkses bugt gjorde jag 

 ibland andra en längre utflygt till bottnen af den vestra fjordarmen. 



Den ansenliga fjorden, ined en utsträckning nästan rätt i norr och söder af omkring 

 10 svenska mil på en bredd af omkring lh, är utan fråga en af Spetsbergens vackrare 

 fjordar, i viss mån erinrande om Vettern, ehuru den genom den vida betydligare höjden 

 af de omgifvande höjdsträckningarne måste erbjuda en långt mera imponerande anblick. 

 Vestra stranden utgöres af den vackra bergskedja, som slutande med den s. k. Gråhuk 

 åtskiljer den från den vester derom vidtagande Liebde Bay. I brokig vexling upptornade 

 öfver hvarandra och merendels mer eller mindre fullständigt isolerade, liksom perlbands- 

 likt radade det ena vid det andra, erbjuda bergen på denna sida en i ögonen fallande 

 kontrast emot fjellsträckningarna på östkusten, som med bibehållande af samma karakter, 

 som utmärker bergen vester om Treurenberg Bay, af hvilka de kunna anses som en ome- 

 delbar fortsättning, tillsammans utgöra en nästan oaf brutet sammanhängande platå utan 

 en enda uppskjutande bergspets, och endast här och der, vinkelrätt mot strykningen, ge- 

 nomskuren af dalgångar, som, öfverhufvud taget, uppfyllda af mäktiga glacierer, kunna 

 anses utgöra det nödvändiga afloppet för inlandsisen. Trenne sådana glacierer, som un- 

 gefär i midten af fjorden genom en knapp half mils afstånd ligga åtskiljda ifrån hvaran- 

 dra, upptagas regelbundet på sjökorten under namn af de tre isfjellen, och äro också med 

 sina fantastiskt sönderbrutna, långt ut i hafvet framskjutande ismassor mer än väl för- 

 tjenta att särskilt uppmärksammas. I närheten af den nyssomnämnda Aldert Dirkses 

 bugt förekomma emellertid några smärre dalsträckningar, som utan att upptagas af gla- 

 cierer, såsom framför allt vid denna höga breddgrad vore all anledning att vänta, erbjuda 

 den öfverraskande synen af inalles ej mindre än sju de täckaste insjöar, af hvilka tre i 

 samma dalföre ligga terrassformigt öfver hvarandra, sammanbundna genom en strid elf, 

 som vid sitt utlopp i hafvet förer en rätt betydlig vattenmassa. Dess i äldre tider vida 

 mäktigare inverkan har utan fråga föranledt uppkomsten af den genom breda sandreflar 

 omslutna lagun, hvaraf den nedersta vattensamlingen utgöres. Dylika lagunbildningar äro 

 ganska allmänna vid Spetsbergens kuster och förekomma nästan öfverallt, der något be- 

 tydligare vattendrag utfaller i hafvet. Möjligen skulle sandreflarne, hvaraf de ofta långa 

 sträckor utefter begränsas ifrån öppna sjön, vanligen i en parallel linea mot strandbräd- 

 den, till en del kunna lemna en förklaring på den så mycket omtvistade uppkomsten af 

 de skandinaviska rullstens- och sandåsarne, som endast undantagsvis torde vara att sam- 

 manställa med omedelbara moränbildningar. 



A båda sidor oin fjorden slutta fjellen nästan omedelbart emot hafvet. Betydligare 

 låglandssträckor såsom vid Mussel- och Treurenberg Bay förefinnas åtminstone icke. Att 

 slutligen efter dessa allmänna anmärkningar öfvergå till den mera speciela beskrifningen 

 af de geognostiska förhållandena i omgifningarne af Videbay, äro få ord tillräckliga att 

 redogöra för desamma. 



På östra sidan är bergsbildningen till alla delar identisk med den vi nyss lärt 

 känna ifrån Mussel Bay. De kristalliniska skifferarterna uppträda endast i en ojem- 

 förligt större omvexling. Lagrens stupning är för öfrigt ännu mera afgjordt vestlig 

 60—70°. 



Det vackraste prof på denna märkvärdigt täta vexling af bergarter, hvilken så att 

 säga synes vara för Spetsbergen öfverhufvud karakteristisk eller åtminstone på få ställen 



